Справа № 753/5241/20                                                                                       Головуючий у суді І інстанції Скуба А.В.
Провадження № 33/824/2255/2020                                                                                               Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130  КУпАП
                                                                                        
                                                         П О С Т А Н О В А
 
09 червня 2020 року                                                                                                                        м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 08.05.2020 року щодо 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
     в с т а н о в и в:
 
Відповідно до постанови судді, 29.02.2020 року о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кошиця у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння рук, підвищена жвавість), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08.05.2020 року   ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
 
На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 08.05.2020 року, яке мотивовано тим, що копія постанови була отримана ним 13.05.2020 року.
 
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.
 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 08.05.2020 року, а апеляційна скарга була направлена до судузасобами поштового звязку 25.05.2020 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.
 
Однак, вказана апелянтом обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.
 
Так, 08.05.2020 року ОСОБА_1 був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та надавав пояснення по суті /а. с. 15/. Відомості, які б підтверджували, що судом першої інстанції не було проголошено повний текст постанови в матеріалах справи відсутні. 
 
Окрім того, ОСОБА_1 було відомо про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, у зв`язку з чим, він міг звернутися вчасно з апеляційною скаргою до суду. 
 
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).
 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,
 
   п о с т а н о в и в:
 
Відмовити  ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 08.05.2020 року щодо нього, а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала. 

 
      Суддя                                                                                                             О.М. Капічон