УХВАЛА

03 квітня 2020 року 
м. Київ
справа №640/7884/19
адміністративне провадження №К/9901/8429/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС в м. Києві (ГУ ДФС) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Корпорація Імперіал" до Головного управління ДФС в м. Києві (ГУ ДФС), Державної фіскальної служби України (ДФС) про зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В :
Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 18.12.2019 адміністративний позов ТОВ "Корпорація Імперіал" задовольнив: визнав протиправним та скасував рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27.03.2019 №1121979/40198834; зобов`язав ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 10.02.2019 №1 фактичною датою її подання.
Відповідач оскаржив це рішення, подавши апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції від 05.02.2020 залишив без руху як таку, що подана з порушенням вимог статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження, а вказані підстави у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі 5763,00 грн, а заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору є безпідставним). Суд апеляційної інстанції встановив, що копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 відповідач отримав 24.12.2019, а апеляційну скаргу подав 29.01.2019. Залишаючи без руху апеляційну скаргу, суд зазначив, що неналежна адміністративно-організаційна діяльність суб`єкта владних повноважень не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки складнощі щодо сплати судового збору є суб`єктивною обставиною і не можуть бути визнані поважною причиною для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою та звільнення від сплати судового збору. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк на усунення цих недоліків апеляційної скарги. 
Ухвалою цього ж суду від 21.02.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на підставі, встановленій пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Суд апеляційної інстанції встановив, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 05.02.2020 відповідач отримав 06.02.2020, водночас, впродовж встановленого частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України десятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не використав своє право на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду.
20.03.2020 відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020, у якій просить скасувати зазначене судове рішення, а справу направити до апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач не заперечує проти того, що звернувся з апеляційною скаргою 29.01.2019, але вважає, що звернення сторони із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є підставою для прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції; вказує, що ГУ ДФС вживалися всі можливі заходи щодо сплати судового збору. Водночас, документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги не додає, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 08.02.2020) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Положеннями частини другої цієї статті встановлено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.12.2018 ухвалено за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Як зазначено, копія рішення суду першої інстанції від 18.12.2018 була отримана ГУ ДФС 24.12.2019. Ці обставини відповідач не заперечує.
Відповідно до частини першої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Нормами частин п`ятої та шостої цієї статті встановлено, що останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Перебіг строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 для ГУ ДФС почався з 25.12.2019, а закінчився 23.01.2020 (робочий день).
Оскільки апеляційна скарга була подана 29.01.2020, висновок апеляційного суду, що ГУ ДФС пропустило строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відповідає обставинам у справі та нормам процесуального права. 
Відповідачем не наведено поважних причин, крім неналежного майнового стану, з яких цей строк був пропущений, та у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку із наведенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Відтак суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС.
Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2020 .
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
М.Б. Гусак,
Судді Верховного Суду