ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004644 пров. № А/857/4433/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
за участі секретаря судового засідання      Федак С.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року (головуючого судді Кедик М.В. ухвалене у судовому засіданні в м. Львів о 12 год. 32 хв. повний текст рішення суду складено 30.01.2020) у справі №1.380.2019.004644 за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЛКП «Старий Львів» про зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради 11.09.2019 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЛКП «Старий Львів» в якому просить зобов`язати відповідача, за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме відновити приміщення туалету загального користування площею 2,0 кв.м (у поверховому плані під літерою ХХІ), влаштувати унітаз та дверний проріз зі сторони балкону.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року задоволено позов.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду. 
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що будинок № АДРЕСА_3 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів».
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 25.07.2019 № 2515, виданої ЛКП «Старий Львів», у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 (основний квартиронаймач), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2014 № 977 «Про надання квартири позачерговику міської ради», від 20.02.2015 № 88 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.12.2014 № 977» ОСОБА_4 надано квартиру АДРЕСА_4 , на сім`ю з 4-х осіб (він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 ).
Відповідно до ордеру на житлове приміщення №0004557 від 03.03.2015 такий виданий ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2014 № 977 «Про надання квартири позачерговику міської ради», від 20.02.2015 № 88 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.12.2014 № 977» на сім`ю з 4-х осіб (він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 ).
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , який виготовлений станом на 01.04.2016 інвентаризаційна справа №859 та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, квартира розташована на 3 поверсі та складається з 1 кімнати площею 30,6 кв.м, кухні площею 9,5 кв.м, коридор 4,0 кв.м., санвузол 4,6, всього площа 48,7 кв.м.
21.07.2016 адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову № 141, якою визнано в діях ОСОБА_1 вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито. Згідно з постановою ОСОБА_1 здійснив самовільне перепланування та переобладнання жилого будинку та жилого приміщення, а саме у 2014 році приєднав туалет загального користування третього поверху, позначений на поверховому плані під літ. XXI пл. 2,0 кв.м до квартири АДРЕСА_3 .
31.08.2016 комісією ЛКП «Старий Львів» складено акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_3 , яким встановлено суть перепланування - мешканець квартири АДРЕСА_3 самовільно приєднав туалет загального користування пл.2,0 кв.м під літ. XXI до своєї квартири.
31.08.2016 ЛКП «Старий Львів» скерувало попередження, яким зобов`язало ОСОБА_1 протягом 10 днів привести до попереднього стану туалет загального користування пл. 2,0 кв.м. під літ. XXI, який знаходиться на III поверсі біля АДРЕСА_3 .
15.09.2016 ЛКП «Старий Львів» звернулося з службовою запискою у Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради з проханням розглянути на міжвідомчій комісії Галицького району питання щодо самовільного приєднання туалету загального користування до квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 
29.09.2016 голова Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийняв розпорядження № 405 «Про приведення квартири № 13 та туалету загального користування АДРЕСА_7 до попереднього стану». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 34 від 20.09.2016 §2), а саме п. 2 розпорядження: гр. ОСОБА_1 - наймачу квартири АДРЕСА_3 за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме: відновити приміщення туалету загального користування пл. 2,0 кв.м. (в поверховому плані під літ. XXI), влаштувати унітаз та дверний пройом зі сторони балкону.
09.11.2016 ЛКП «Старий Львів» надіслало попередження № 951, яким повідомило ОСОБА_1 про те, що готується пакет документів для подачі до суду позовної заяви у зв`язку з невиконанням ним розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 29.09.2016 № 405 «Про приведення квартири № АДРЕСА_3 до попереднього стану».
15.11.2016 комісією ЛКП «Старий Львів» складено акт про те, що розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 29.09.2016 № 405 «Про приведення квартири № 13 та туалету загального користування АДРЕСА_7 до попереднього стану» не виконано.
Невиконання відповідачем обов`язку щодо приведення квартири № АДРЕСА_3 до попереднього стану, стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що слід зобов`язати ОСОБА_1 , за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме відновити приміщення туалету загального користування площею 2,0 кв.м (у поверховому плані під літерою ХХІ), влаштувати унітаз та дверний проріз зі сторони балкону.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з Положенням про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (із змінами) до повноважень Галицької районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).
Відповідно до підпункту 1 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.
Згідно з підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.
Аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України «Про основи містобудування».
Згідно з статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.
Рішенням Львівської міської ради № 1027 від 11.11.2016 затверджено Положення про Інспекцію ДАБК у м. Львові.
Пунктом 1.1 цього Положення передбачено, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові є виконавчим органом Львівської міської ради, який діє на правах самостійного управління, який створений на підставі ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно з пунктом 2.1 Положення про Інспекцію ДАБК у м. Львові основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.
Пунктом 4.2.4 вказаного Положення передбачено, що Інспекція ДАБК у м. Львові здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства України у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів.
Отже, перевірка дотримання містобудівного законодавства при будівництві чи реконструкції об`єктів нерухомого майна у м. Львові, в тому числі наявності дозвільних документів, належить до повноважень Інспекції ДАБК у м. Львові, як виконавчого органу Львівської міської ради.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. (постанова Великої Палати Верховного суду у справі № 826/10228/17 від 04.12.2019)
Відповідно до частини 7 статті 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Зазначені конституційні положення деталізовані, зокрема у статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка гарантує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та відповідають моральним засадам суспільства; держава не втручається у здійснення власником права власності, але діяльність власника може бути обмежена чи припинена у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частинами 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до частини 5 статті 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
При цьому, в силу частини 2 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Згідно з частиною 2 статті 139 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до частини 2 статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Таким чином, власність не тільки надає переваги власнику, а й покладає на нього низку обов`язків перед суспільством та державою. Поняття «власність зобов`язує» пов`язане з принципом поєднання інтересів власника та інших осіб, обов`язком використовувати власність у своїх інтересах з неухильним обов`язком поважати інтереси всього суспільства.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/2966/16, від 15.11.2019 у справі № 826/198/16.
Як встановлено колегією суддів будинок № АДРЕСА_3 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів».
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 25.07.2019 № 2515, виданої ЛКП «Старий Львів», у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 (основний квартиронаймач), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2014 № 977 «Про надання квартири позачерговику міської ради», від 20.02.2015 № 88 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.12.2014 № 977» ОСОБА_4 надано квартиру АДРЕСА_4 , на сім`ю з 4-х осіб (він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 ).
Відповідно до ордеру на житлове приміщення №0004557 від 03.03.2015 такий виданий ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2014 № 977 «Про надання квартири позачерговику міської ради», від 20.02.2015 № 88 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.12.2014 № 977» на сім`ю з 4-х осіб (він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 ).
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , який виготовлений станом на 01.04.2016 інвентаризаційна справа №859 та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, квартира розташована на 3 поверсі та складається з 1 кімнати площею 30,6 кв.м, кухні площею 9,5 кв.м, коридор 4,0 кв.м., санвузол 4,6, всього площа 48,7 кв.м.
Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017.
Так, відповідно до пункту 1 вказаного Переліку, не потребують документів, що дають право на їх виконання, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).
Відповідно до статті 152 Житлового кодексу виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
Згідно з пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 №927/11207 (далі - Правила №76), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 1.3 Правил №76 виконавці  послуг  з  утримання  будинків  і  споруд  та  прибудинкових   територій   повинні   мати  технічні  паспорти  на  квартирні  (багатоповерхові)   жилі   будинки   та   забезпечувати  своєчасне внесення змін до них. 
Відповідно до пункту 1.4.1 Правил №76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства
Згідно із пунктом 1.4.2 Правил №76 переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках  приміщень  містить  у собі - улаштування в окремих жилих будинках,   жилих   і   нежилих   у   жилих   будинках   приміщень індивідуального   опалення   та   іншого  інженерного  обладнання, перенесення  нагрівальних,  сантехнічних   і   газових   приладів; влаштування    і    переобладнання    туалетів,   ванних   кімнат, вентиляційних каналів.
Відповідно до пункту 1.4.3 Правил №76 до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
Відповідно до пункту 1.4.4 Правил №76, переобладнання і перепланування жилих будинків,  жилих і  нежилих у жилих будинках приміщень,  що призводять до порушення тривкості або руйнації  несучих  конструкцій  будинку,  погіршення цілісності   і   зовнішнього   вигляду  фасадів,  порушення  вимог протипожежної  безпеки  та  засобів  протипожежного  захисту,   не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.
Згідно з пунктом 1.4.6 Правил №76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.
Колегія суддів дійшла висновку з аналізу наведеного законодавства у спірних правовідносинах, що оскільки отримання дозволу від виконавчого комітету міської ради необхідне, зокрема, для проведення переобладнання або перепланування жилих будинків, що передбачає виконання робіт, визначених Правилами № 76. Разом з тим, проведення робіт з переобладнання та перепланування жилого приміщення житлового фонду, яке в даному випадку належить міській раді, а відповідач є одним із корустувачів та з матеріалів справи судом не встановлено втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, при введенні в експлуатацію туалету, який зазначений у технічному паспорті квартири та щодо якого виник спір про приведення його до попереднього стану.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 462/2845/16-а, від 19.06.2019 у справі № 463/3414/16-ц.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для приведення житлового приміщення до попереднього стану є не будь-яке самовільне перепланування чи переобладнання приміщення, а таке, яке містить втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування та призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту чи погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушення прав інших споживачів, в тому числі мешканців житлового будинку.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно матеріалів справи будинок АДРЕСА_6 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів», а відповідно до ордеру на житлове приміщення №0004557 від 03.03.2015 такий виданий ОСОБА_6 , який разом із сім`єю користується даною квартирою.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , який виготовлений станом на 01.04.2016 інвентаризаційна справа №859 та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, квартира розташована на 3 поверсі та складається з 1 кімнати площею 30,6 кв.м, кухні площею 9,5 кв.м, коридор 4,0 кв.м., санвузол 4,6, всього площа 48,7 кв.м.
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.06.2014 року у справі №461/8076/13 задоволені апеляційні скарги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 05.02.2014 скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 серед іншого щодо визнання за нею права користування житловою квартирою АДРЕСА_3 .
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів дійшла висновку, що позивач, не надав суду належних та допустимих доказів того, що перепланування квартири АДРЕСА_3 та влаштування туалету здійснено саме відповідачем та дані зміни спричинили чи об`єктивно саме по собі можуть спричинити порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушення прав інших споживачів, в тому числі мешканців житлового будинку.
Колегія суддів бере до уваги доводи апелянта, що він отримав у користування квартиру АДРЕСА_3 вже обладнану санвузлом, що підтверджується актом Львівського міського комунального підприємства «Старий Львів» від 02.04.2013, ордером на житлове приміщення від 03.03.2015 № 004557 та рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.12.2014 № 977, від 20.02.2015 № 88.
Згідно із статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні даного позову.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає, оскільки апелянт звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі №1.380.2019.004644 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЛКП «Старий Львів» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                О.М. Довгополов

                                                                                            Л.Я. Гудим
Повний текст постанови складено 22.06.2020