ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22469/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Сорочка Є.О., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Аудиторської фірми "Респект" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Аудиторської фірми "Респект" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Національного банку України, за участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ :

Аудиторська фірма "РЕСПЕКТ" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" про визнання протиправними дій Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України з відхилення позивача від проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності за 2019 рік ПАТ "Місто Банк" та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України № 521 від 11 жовтня 2019 року про відхилення позивача від проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності за 2019 рік ПАТ "Місто Банк".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
18 червня 2020 року представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що адвокат Волокітін О.В. приймає участь у судовому засіданні по справі №400/4651/19 за позовом ТОВ «ЮГ-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області.
Дослідивши означене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість, оскільки представником позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в клопотанні, а саме не було надано доказів на підтвердження участі саме Волокітіна О . В. у розгляді справи №400/4651/19 (договір, повістка повідомлення, ухвала суду, тощо), як і не було надано доказів неможливості прибуття іншого представника позивача у судове засідання до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Місто Банк" було подано до НБУ складений позивачем звіт аудиторської перевірки фінансової звітності банку за 2018 рік та звіт про результати оцінки активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями станом на 01.01.2019 р.
Листом від 19.06.2019 р. № 20-0007/31834 НБУ повідомив позивача про те, що за результатами розгляду аудиторського звіту позивача про результати якості активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями ПАТ "Місто Банк" станом на 01.01.2019 р. виявлено недоліки.
24.06.2019 р. позивачем було направлено до НБУ доопрацьований звіт позивача про результати якості активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями станом на 01.01.2019 р. 
Рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків нагляду (оверсайту) платіжних систем від 11.10.2019 р. № 521 відхилена Аудиторська фірма "Респект", що обрана ПАТ "Місто Банк" для проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності за 2019 рік.
Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Відповідно до ст. 69 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банк зобов`язаний подавати Національному банку України фінансову і статистичну звітність щодо роботи банку, його операцій, ліквідності, платоспроможності, прибутковості, а також інформацію афілійованих осіб банку з метою оцінки фінансового стану банку.
Відповідно до ст. 70 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банк зобов`язаний забезпечити проведення щорічної перевірки фінансової звітності, консолідованої фінансової звітності та іншої інформації щодо фінансово-господарської діяльності аудиторською фірмою відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.
Банк та аудиторська фірма зобов`язані надавати Національному банку України на його вимогу пояснення, у тому числі письмові, з питань зовнішнього аудиту банку.
Національний банк України має право вимагати від банку розширення предмета аудиторської перевірки в порядку та обсягах, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України
Банк зобов`язаний у порядку та за вимогами, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку України, надати Національному банку України аудиторський звіт та інші документи за результатами аудиту.
Аудиторська фірма зобов`язана повідомити Національний банк України про виявлені під час проведення аудиторської перевірки та надання інших аудиторських послуг викривлення показників фінансової звітності, порушення та недоліки в роботі банку, що можуть призвести до його неплатоспроможності, у тому числі значних втрат регулятивного капіталу банку.
Згідно п. 1.8 Інструкції про порядок складання та оприлюднення фінансової звітності банків України, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 24.10.2011 р. № 373 (далі- Інструкція № 373) встановлено, що консолідована та неконсолідована фінансова звітність банків за період, що починається з 1 січня та завершується 31 грудня звітного року, має бути перевірена та підтверджена аудиторською фірмою відповідно до Закону України "Про банки та банківську діяльність".
Правові засади аудиту фінансової звітності, провадження аудиторської діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають при її провадженні регулюються Законом України "Про аудити фінансової звітності та аудиторську діяльність".
Відповідно до п. 7 прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, Національний банк України має право відповідно до процедур, установлених нормативно-правовими актами Національного банку України,     відхиляти обрану банком для проведення зовнішнього аудиту аудиторську фірму або відстороняти аудиторську фірму, яка проводить зовнішній аудит банку.
Згідно із п. 14 Положення про порядок відхилення (відсторонення) Національним банком України аудиторської фірми, яка обрана банком для проведення зовнішнього аудиту, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.08.2018 р. № 89 (далі-Положення № 89), Національний банк приймає рішення про відхилення аудиторської фірми не пізніше ніж через 15 календарних днів із дня надходження документів від банку про обрання аудиторської фірми для проведення аудиту фінансової звітності та надання інформації про аудиторську фірму.
Національний банк має право прийняти рішення про відхилення аудиторської фірми, обраної банком для проведення аудиту фінансової звітності, за наявності таких підстав, зокрема як недотримання аудиторською фірмою визначених статтями 6, 10, 24, 26 та 27 Закону про аудит вимог щодо незалежності аудиторів та аудиторської фірми, активної участі ключового партнера з аудиту у виконанні завдання з обов`язкового аудиту фінансової звітності, обмежень щодо надання послуг (пп. 3 п. 15 Положення № 89). 
Відповідно до п. 27 Положення про порядок подання банком до Національного банку України аудиторського звіту за результатами щорічної перевірки фінансової звітності № 90, аудиторський звіт також має містити інформацію (оцінку), викладену згідно з вимогами Стандартів в окремому розділі аудиторського звіту під заголовком "Звіт щодо вимог інших законодавчих та нормативних актів" після розділу "Звіт щодо аудиту фінансової звітності", стосовно: дотримання банком вимог, установлених нормативно-правовими актами Національного банку з питань, зокрема визначення розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями.
Відповідно до п. 5 постанови Правління НБУ від 30.06.2016     р. № 351 "Про затвердження Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями", банкам України під час застосування Положення про визначення розміру кредитного ризику дозволити до 01 січня 2019 року:
3) під час виконання вимоги пункту 162 розділу XVII Положення про визначення розміру кредитного ризику не застосовувати ознаку боржника/контрагента, визначену в підпункті 3 пункту 162 розділу XVII Положення про визначення розміру кредитного ризику;
4) застосовувати згідно з підпунктом 4 пункту 162 розділу XVII Положення про визначення розміру кредитного ризику значення показника "короткострокових та довгострокових зобов`язань до операційного прибутку (збитку) до відрахування амортизації/операційного прибутку (збитку) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на кінець останнього звітного періоду" - більше 7 за кредитами, наданими банком до набрання чинності цією постановою;
5) під час розрахунку розміру кредитного ризику не застосовувати норм підпункту 3-1     пункту 121 розділу X Положення про визначення розміру кредитного ризику.
Згідно п. 5-1 вказаного Положення, банки під час застосування норм Положення про визначення розміру кредитного ризику визначають кількість днів визнання активу непрацюючим починаючи з 03 січня 2017 року.
Згідно п. 5-2вказаного Положення, банкам України під час застосування Положення про визначення розміру кредитного ризику дозволити до 01 січня 2020 року:
1) під час розрахунку розміру кредитного ризику за кредитом під інвестиційний проект самостійно обирати порядок визначення значення коефіцієнта ймовірності дефолту боржника - юридичної особи з передбачених розділами IV та IV-1   Положення про визначення розміру кредитного ризику;
2) під час розрахунку розміру кредитного ризику не застосовувати норм підпункту 3 пункту 107 розділу X Положення про визначення розміру кредитного ризику.
Пунктом 48 Положення, банк здійснює оцінку фінансового стану боржника - юридичної особи/групи юридичних осіб під спільним контролем, учасником якої є боржник - юридична особа, з установленою у пункті 48   розділу IV цього Положення періодичністю, але не пізніше трьох наступних календарних місяців після встановленого законодавством України/країни місцезнаходження материнської компанії/контролера терміну подання боржником - юридичною особою/материнською компанією/контролером фінансової звітності до органів державної влади.
Банк здійснює оцінку фінансового стану боржника - юридичної особи/групи юридичних осіб під спільним контролем, учасником якої є боржник - юридична особа, на якого/яку не розповсюджуються вимоги     абзацу сьомого     пункту 48 розділу IV цього Положення, не рідше одного разу на 12 місяців.
Згідно із п. 14 Положення № 89 та пп. 8 п. 17 р. ІІ Положення про Комітет з питань розгляду регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем, затвердженого постановою правління НБУ від 24.07.2015 р. № 477 (в редакції рішення Правління від 11.10.2017 р. № 670-рш), рішення про відхилення аудиторської фірми, обраної банком для проведення аудити фінансової звітності, приймає Комітет з питань нагляду. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ПАТ "Місто Банк" листом від 30.09.2019 р. повідомило НБУ, відповідно до вимог п. 6 Положення № 89 про обрання для проведення аудиту фінансової звітності - Аудиторську фірму "Респект" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.
НБУ при розгляді вказаного листа банку, врахував наявну інформацію щодо позивача, зокрема, НБУ провів аналіз аудиторського звіту позивача за результатами щорічної перевірки фінансової звітності за 2018 рік ПАТ "Місто Банк" та звіту аудитора про результати оцінки якості активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями.
В аудиторському звіті позивача про перевірку річної фінансової звітності ПАТ "Місто Банк" станом на 31.12.2018 р. визначено, що кредитний ризик за активними банківськими операціями, визначається банком відповідно до МСФЗ, вимог нормативно-правових актів НБУ. Розмір кредитного ризику за активними банківськими операціями є адекватним.
Разом з цим, відповідачем під час безвиїзного нагляду ПАТ "Місто Банк" встановлено погіршення класу боржників та збільшення кредитного ризику, визначеного на звітну дату - 0.01.2019 р. , який складав 55,3 млн грн., що свідчить про неадекватну оцінку кредитного ризику банку позивачем.
У зв`язку із встановленим, відповідачем здійснено коригування величини кредитного ризику банку, зокрема: 
підпункту 2 пункту 164 розділу XVIII у частині невизнання Банком події дефолту за  боржником ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ БРАВО" (договір № 09/Ю від 30.06.2017) за настання ознак, визначених підпунктом 3 пункту 166 розділу ХVHI (унесення змін до умов договору, за відсутності яких актив був би віднесений банком до категорії непрацюючих активів); клас боржника понижено з 2 до 10, та здійснено коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 20,3 млн грн.:
пункту 33 розділу II в частині здійснення Банком розрахунку розміру кредитного ризику за боржником ТОВ "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" не за формулою, зазначеною, у: даному пункті, що призвело до здійснення коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 9,7 млн грн;
підпункту 2 пункту 164 розділу ХVIII у частині невизнання Банком події дефолту за боржником МЕРХЕЖ РОДРІГ ЕЛІАС (договір № 25/0-USD від 20.03.2008), за настанням ознак визначених підпунктом 3 пункту 166 розділу XVIII (унесення змін до умов договору, за відсутності яких актив був би віднесений банком до категорії непрацююччих активів); клас боржника понижено з 2 до 5, та здійснено коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 16,3 млн. грн.;
пункту 5 пункту 76 розділу V в частині невизначення класу боржника - фізичної особи ОСОБА_2 на підставі результатів оцінки його фінансового стану відповідно до наведених характеристик у даному пункті, у тому числі з урахуванням фактора своєчасності сплати боргу, зокрема як клас " 5" - фінансовий стан критичний: сукупний розмір внесків боржника на погашення боргу (включаючи внески за кредитами інших банків) перевищує 80 відсотків обсягу сукупного чистого доходу боржника - фізичної особи за відповідний період; кількість календарних днів прострочення погашення боргу становить більше 90 днів (при  розрахунку кількісних показників Банком прийнято не сукупні витрати/зобов`язання боржника, а лише відсотки за користування кредитом); клас боржника понижено з 2 до 5, та здійснено коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 1,3 млн грн.;
підпункту 6 пункту 113 розділу X у частині використання під час розрахунку кредитного ризику за боржником ТОВ "УТН-ГРУП" вартості застави у вигляді товарів в обороті без забезпечення Банком належного контролю за вибуттям даних товарів та пункту 51 розділу IV у частині розрахуванкя інтегрального показника без урахування пояснень щодо визначення моделі розрахунку інтегрального показника боржника - юридичної особи, наведених у додатку 7 до Положення № 351 (далі - Пояснення). Банком невраховані пункти 8-12 Пояснень, щодо приведення Банком розрахунку інтегрального показника до річного виміру за методом ковзної річної суми; клас боржника понижено з 5 до 7, та здійснено коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 7,6 млн грн;
пункту 51 розділу IV в частині розрахування інтегрального показника без урахування пояснень. Банком не враховані п. 8-12 Пояснень щодо приведення банком розрахунку інтегрального показника до річного виміру методом ковзної річної суми за боржником ТОВ "ЛІДЕР ФЛЮС"; клас боржника понижено з 5 до 7, та здійснено коригування (збільшення) кредитного ризику на суму 0,1 млн грн.
Зазначене свідчить, що розмір визначеного банком кредитного ризику менший на 55,3 млн грн., ніж розмір кредитного ризику, що мав бути визначений згідно з вимогами Положення № 351, при цьому позивачем при проведенні аудиторської перевірки вказані факти не встановлювались. 
При цьому, як вже зазначалось, листом від 19.06.2019 р. № 20-0007/31834 НБУ повідомив позивача про те, що за результатами розгляду аудиторського звіту позивача про результати якості активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями ПАТ "Місто Банк" станом на 01.01.2019 р. виявлено недоліки.
24.06.2019 р. позивачем було направлено до НБУ доопрацьований звіту позивача про результати якості активів банку та прийнятності забезпечення за кредитними операціями станом на 01.01.2019 р., однак при повторному направлені звіту позивачем не було враховано та виправлено результати щодо погіршення класу боржників та збільшення кредитного ризику.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення № 521 від 11 жовтня 2019 року винесено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог позивача та відсутності правових підстав для задоволення позву. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                      
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Аудиторської фірми "Респект" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      Є.О.Сорочко