Постанова
Іменем України
 
27 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 336/7019/17
 
провадження № 61-47723св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби                           м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, державне підприємство «СЕТАМ», 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_3  і державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року у складі судді Марко Я. Р. та постанову Запорізького апеляційного суду             від 30 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Крилової О. В.,              Полякова О. З., Кухаря С. В.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Шевченківський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області), державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), треті особи, які       не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання прилюдних торгів недійсними.
 
Позовна заява мотивована тим, що 17 серпня 2017 року ДП «СЕТАМ» провело прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , дійсним власником якої є він. Вважав, що вказані прилюдні торги були проведені з порушенням вимог закону, оскільки він є єдиним спадкоємцем після смерті            ОСОБА_5 , якому на праві власності належала вищевказана квартира. Він в установленому законом порядку подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , однак постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О. О. йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки власником         квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_5 .
Як йому стало відомо, ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки          від 26 лютого 2016 року передала вищевказану квартиру в іпотеку ОСОБА_4 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором від 26 лютого         2016 року.
Однак рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04 липня        2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя                      від 12 жовтня 2016 року було скасовано, а тому виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення суду першої інстанції, мав бути відкликаний.
Вказане свідчить, що на момент проведення реалізації квартири АДРЕСА_1 не існувало правових підстав для звернення стягнення на це майно.
З урахуванням вказаного прилюдні торги, які відбулися 17 серпня 2017 року, були проведені на підставі виконавчого документа, який не підлягав виконанню, а тому виконавче провадження було відкрито з порушенням законодавства, що впливає на загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
На підставі вказаного ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними прилюдні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 17 серпня 2017 року, оформлені протоколом від 17 серпня 2017 року № 279597, з реалізації предмета іпотеки, а саме - квартири АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст судових рішень
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня           2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсними прилюдні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 17 серпня         2017 року, оформлені протоколом від 17 серпня 2017 року № 279597, з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ДП «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн.
Стягнуто з Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн.
 
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що прилюдні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 17 серпня 2017 року, оформлені протоколом від 17 серпня 2017 року № 279597, з реалізації предмета іпотеки, а саме - квартири АДРЕСА_1 , вчинені з порушенням вимог законодавства, оскільки, відбулися з метою примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня      2016 року, яке на час проведення торгів було скасовано. Вказане свідчить про наявність правових підстав для визнання вказаних електронних торгів недійсними. 
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
У касаційній скарзі ДП «СЕТАМ», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                від 07 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП «СЕТАМ», витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                від 11 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2020 року № 999/0/226-20 і протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня    2020 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга  ОСОБА_3 мотивована тим, що, задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, не врахував, що вказана особа є неналежним позивачем, оскільки немає права оскаржувати результати прилюдних торгів, учасником яких він не був. Крім того, залучення її до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача, позбавило її можливості реалізувати усі права, надані стороні спору.
 
Касаційна скарга ДП «СЕТАМ» мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки прилюдні торги були проведені з дотриманням вимог законодавства, чинного на час їх проведення, законних підстав для зняття майна з реалізації у організатора торгів не було. Крім того, належними відповідачами у цій справі повинні бути: продавець майна - відділ державної виконавчої служби, організатор - ДП «СЕТАМ» і покупець майна - учасник електронних торгів, для яких можуть настати наслідки недійсності правочину. Разом з тим, позивачем було помилково не залучено до участі у справі в якості відповідача переможця торгів (покупця) - ОСОБА_3 .
 
Доводи особи, яка подала відзиви на касаційні скарги
 
У грудні 2018 року та лютому 2019 року ОСОБА_1 подав відзиви на касаційні скарги ДП «СЕТАМ» і  ОСОБА_3 , вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
У рахунок погашення заборгованості за договором позики від 19 лютого 2016 року у розмірі 405 000,00 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки -квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за вартістю не нижче ринкової, визначеної суб`єктом оціночної діяльності на момент її реалізації. 
 
12 листопада 2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 336/5450/16-ц з примусового виконання вказаного судового рішення.
 
Постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС                м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 23 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/5450/16-ц.
 
10 липня 2017 року Шевченківським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було подано до ДП «СЕТАМ» заявку № 18442 на реалізацію арештованого майна в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/5450/16-ц, а саме - квартири АДРЕСА_1 . 
 
17 серпня 2017 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме - квартири  АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів від 17 серпня 2017 року № 279597, затвердженого ДП «СЕТАМ». Переможцем торгів стала ОСОБА_3 , придбавши майно за             278 000,00 грн.
 
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову                ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартири АДРЕСА_1 .
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року         № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального              кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень                  Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін                       до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційних скарг ОСОБА_3 і ДП «СЕТАМ» здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України            в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла         до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційні скарги ОСОБА_3 і ДП «СЕТАМ» підлягають частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. 
 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
 
Предметом позовних вимог є визнання електронних торгів недійсними.
 
Частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
 
Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
 
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою              Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі                        № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.
 
Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
 
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).
 
Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
 
Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
 
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.
 
Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем. 
 
В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).
 
У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження                         № 12-128гс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. 
 
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.
 
У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада            2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
 
Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
 
Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, ОСОБА_1 пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавців: Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області) та організатора електронних торгів - ДП «СЕТАМ». Переможець оскаржуваних прилюдних торгів ОСОБА_3 була залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
 
Таким чином, ухвалюючи оскаржувані судові рішення у справі, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець. 
 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду            від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах суд касаційної інстанції висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем. 
 
У цій справі в якості відповідачів залучені продавці, тобто лише одна сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів), та не залучено в якості відповідача покупця майна. 
 
Вказане свідчить про передчасність висновків судів про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 без залучення до участі у справі належного відповідача - ОСОБА_3 . Крім того, судами першої та апеляційної інстанції належним чином не перевірені доводи учасників справи щодо відсутності у ОСОБА_1 права оскаржити результати прилюдних торгів, що відбулися 17 серпня 2017 року, оскільки судами не встановлені обставини вибуття спірного майна із власності ОСОБА_5 , спадкоємцем якого є позивач.
 
Суд першої інстанції у порушення вимог пункту 1 частини першої статті 189 ЦПК України питання про склад учасників судового процесу не вирішив, а апеляційний суд на вказані порушення закону уваги не звернув.
 
Зазначене має важливе значення для правильного вирішення спору, оскільки, не вирішивши питання про склад учасників судового процесу, суди допустили неповноту з`ясування обставин у справі.
 
Суд касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 і 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірили доводи сторін, то оскаржувані судові рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
При новому розгляді справи суду необхідно дати належну оцінку доводам і поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як у цілому, так і кожному доказу окремо.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги  ОСОБА_3 і державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня           2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 жовтня        2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович