ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4826/20 Справа № 215/2918/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 215/2918/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Зубакової В.П., 
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
сторони:
позивачка – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Севастьянова Ірина Григорівна, на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року, яке ухвалене суддею Науменко Я.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила 17 липня 2019 року, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання.
Позовна заява мотивована тим, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка ОСОБА_1 досягла повноліття, є студенткою денної форми навчання ВНЗ Криворізького технічного коледжу НМетАУ 1-го рівня акредитації, термін закінчення навчального закладу 30.06.2020 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Стипендію вона не отримує, мешкає у гуртожитку. Відповідач має матеріальну можливість надавати позивачці утримання, однак повністю усунувся від виконання свого обов`язку, передбаченого ст. ст. 198, 199 СК України, матеріальної допомоги їй не надає. 
Просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь та утримання ОСОБА_4 , яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років, за умови навчання. 
Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь та утримання ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 27 травня 2019 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.
Стягнуто з  ОСОБА_2 ,  судовий збір в розмірі 768  грн. 40 коп. на користь держави.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допущено до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Севастьянова І.Г., просить змінити рішення суду в частині строку стягнення аліментів, зазначивши, що аліменти стягуються на період навчання позивачки, але не більше ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років, за умови продовження навчання, в іншій частині рішення залишити без змін.
Вказує, що в позовній заяві позивачка зазначала, що має намір здобувати вищу освіту та просила стягувати аліменти з ОСОБА_2 на її користь та утримання на період її навчання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років, за умови навчання, проте суд першої інстанції, задовольняючи позов повністю, обмежив стягнення аліментів на користь позивачки на період її навчання у коледжі, до 30.06.2020 року, при цьому, в мотивувальній частині рішення не зазначено, чому суд прийшов саме до таких висновків.
Вважає, оскільки судом першої інстанції обмежений термін стягнення аліментів, позивачка буде повторно змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог позивачки щодо підстав розміру стягнення аліментів та про стягнення витрат на  правову допомогув апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43).
Згідно довідки №04-43/146 від 09 квітня 2019 року позивачка є студенткою 3 курсу денного відділення ВНЗ Криворізького технічного коледжу Національної Металургійної академії України. Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року (а.с.45).
Відповідно до довідки про доходи від 02.07.2019 року №62,  ОСОБА_1 , за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року за місцем навчання стипендію не отримує, не проходить по рейтингу успішності. (а.с. 47).
Мати позивачки – ОСОБА_3 , працює машиністом крана в ТОВ «Кривбасремонт», її дохід за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року становив 58735,94 грн. (а.с.49).
Задовольняючи позовні вимоги позивачки та стягуючи з відповідача на користь позивачки та на її утримання на період навчання, тобто до 30 червня 2020 року, аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 27 травня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працездатний, позов визнав в повному обсязі, законодавством передбачено його обов`язок надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, оскільки остання навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.
Відповідно до ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Забезпечення ж її утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків – батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 (ст. 180 СК України).
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов повністю, обмежив стягнення аліментів на користь позивачки на період її навчання у коледжі, до 30.06.2020 року, колегія суддів вважає прийнятними, в зв`язку з вищевикладеним.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов повністю, обмежив стягнення аліментів на користь позивачки на період її навчання у коледжі, до 30.06.2020 року, при цьому, в мотивувальній частині рішення не зазначено, чому суд прийшов саме до таких висновків, колегія суддів вважає прийнятними, з огляду на наступне.
Згідно ст. 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У мотивувальній частині рішення зазначаються:  фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
У резолютивній частині рішення зазначаються: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог;  розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в мотивувальній частині зазначив, що аліменти підлягають стягненню, починаючи з дати подання позовної заяви до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року, що не перевищує досягнення двадцяти трьох років позивачем, а в резолютивній частині, роблячи висновок про задоволення позову повністю, не зазначив всіх юридичних фактів, які є обов`язковими для виникнення обов`язку батьків утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення нею повноліття, тим самим фактично частково задовольнив позовні вимоги позивачки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, в зв`язку з чим, вважає за необхідне доповнити другий абзац резолютивної частини рішення суду після слів фразою «але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років».
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Севастьянова Ірина Григорівна – задовольнити частково.
Рішення Тернівського  районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2020  року змінити.
Доповнити другий абзац резолютивної частини рішення суду після слів фразою «але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років».
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне рішення суду складено 15 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: