Дата документу 27.05.2020 Справа № 334/5264/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 334/5264/19                                    Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1784/20 Козлова Н.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
        Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.
       
        розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - адвоката Гладиш Ярослави Миколаївни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки припиненим,
В С Т А Н О В И В:
        У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки припиненим, посилаючись на те, що 03.06.2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитні договори № НОМЕР_1 та №  НОМЕР_2 про надання споживчого кредиту.
У якості майнового поручителя виступила ОСОБА_1 , уклавши 03.06.2008 року з АКІБ «УкрСиббанк» договір іпотеки № 11354932000/11354938000/3, і в якості предмету застави банку, передавши нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
20.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчук А.І. було вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 11322), на підставі якого було відкрито виконавче провадження.
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк, за який проводиться стягнення становить з 25.11.2010 року по 13.06.2013 року.
Заборгованість за кредитним договором №11354932000 від 03.06.2008 року становить 55 613,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 444 519,75 грн., з яких: 37 200 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 297 339,60 грн. - заборгованість за кредитом; 18 413,63 долари США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 147 180,14 грн. - заборгованість за процентами.
Заборгованість за кредитним договором №11354938000 від 03.06.2008 року становить 68 794,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 549 875,55 грн., з яких: 46 500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 371 674,45 грн. - заборгованість за кредитом; 22 294,64 долари США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 178 201,05 грн. - заборгованість за процентами.
Загалом заборгованість становить 124 721,05 долари США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013 року еквівалентно 996 895,30 грн.
19.02.2016 року рішенням Запорізької міської ради «Про перейменування вулиці Медвєдєва в місті Запоріжжі на АДРЕСА_2 було перейменовано АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - позичальник за кредитними договорами № 11354932000 та № 11354938000 про надання споживчого кредиту від 03.06.2008 року, за яку ОСОБА_1 поручилась 03.06.2008 року перед АКІБ «УкрСиббанк» належним ОСОБА_1 на праві власності нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 , уклавши Договір іпотеки № 11354932000/11354938000/3.
До цього часу предмет іпотеки реалізовано не було.
Оскільки у договорі іпотеки відсутні положення про згоду іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язання іншими новими боржниками, а ОСОБА_1 не погодилась забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, іпотека є припиненою.
Відповідач за життя позичальника (з дня вчинення виконавчого напису - 20.11.2013 року - до дня смерті позичальника - 19.01.2017 року, тобто понад три роки) не реалізував своє право на погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки, тому іпотека припинилась смертю боржника.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати договір іпотеки № 11354932000/11354938000/3, укладений між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» 03.06.2008 року припиненим та стягнути судові витрати по справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2019 року зупинено реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Визнано договір іпотеки № 11354932000/11354938000/3, укладений між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» 03.06.2008 року, - припиненим.
Стягнуто з ПАТ "Укрсиббанк" витрати по оплаті судового збору в розмірі 1152,60 грн.
У апеляційній скарзі представник АТ «Укрсиббанк» - адвокат Гладиш Я.М. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом в повній мірі не досліджені матеріали справи. Будь-яких доказів про те, що відбулась заміна боржника у зобов`язанні не встановлено і таких доказів позивачем суду не надано. Підстави для припинення договору іпотеки у зв`язку зі смертю боржника відсутні. Не враховано, що відсутні підстави і для зняття заборони відчуження з іпотечного майна, оскільки ця вимога є похідною від визнання договору іпотеки припиненим. Залишилось поза увагою суду, що спірні правовідносини допускають правонаступництво. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення і ухвалити нове.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 03 червня 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитні договори про надання споживчого кредиту № 11354932000, № 11354938000 та №  НОМЕР_3 . З метою забезпечення даних договорів, того ж дня між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 11354932000/11354938000/З. Предметом зазначеного договору стала квартира АДРЕСА_1 . 20 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А. вчинено нотаріальний напис № 11322 про звернення стягнення на зазначену квартиру. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 27 листопада 2015 року виконавчий напис повернуто стягувачеві. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що договір іпотеки є похідним зобов`язанням від кредитного договору, та оскільки позичальник померла і зобов`язання за кредитними договорами припинилось - припиненим є й договір іпотеки.
Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Таким чином, відсутні такі підстави для припинення іпотеки, як смерть боржника за кредитним договором, враховуючи те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Посилання суду на припинення основного зобов`язання колегія суддів вважає помилковим, оскільки кредитними договорами передбачено, що вони діють до повного їх виконання, окрім того в судовому порядку недійсними та припиненими вони не визнавались.
Отже підстави вважати договір іпотеки припиненим внаслідок припинення кредитних договорів, які ним забезпечені - відсутні. 
Також колегія суддів вважає суперечливими й наступні висновки суду першої інстанції, на яких ґрунтується рішення.
Так, суд посилається на положення ч. 1 ст. 523 ЦК України, відповідно до якої застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Суд першої інстанції вважає, що оскільки позивачка не погоджувалась забезпечувати виконання зобов`язання іншими боржниками окрім ОСОБА_2 - іпотечний договір є припиненим.
Разом з тим суд першої інстанції вказує на відсутність спадкоємців померлої позичальниці. 
Таким чином оскільки у зв`язку з відсутністю спадкоємців заміна боржника за вищевказаними кредитними договорами не проводилась, застосування положень ч. 1 ст. 523 ЦК України є неможливим.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року в справі № 6-18цс13.
Окрім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність спадкоємців у померлої позичальниці, оскільки він зроблений за неповно встановлених обставин.
Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Посилаючись на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, суд не врахував вимог ст. 1268 ЦК України та того факту, що відсутність свідоцтва про право на спадщину в силу ч. 3 ст. 1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а лише обмежує його право на розпорядження нею. 
Водночас, ст. 1277 ЦК України, у випадку відсутності спадкоємців за заповітом і за законом передбачено порядок визнання спадщини відумерлою та задоволення вимог кредитора. На час розгляду справи, спадщина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відумерлою не визнавалась. 
Зазначене в сукупності дає підстави вважати, що сторонами по справі не надано, а судом не перевірено доказів, що в повній мірі давали підстави для висновку про відсутність спадкоємців позичальниці та не виключає правонаступництва за кредитними договорами, забезпеченими спірним договором іпотеки.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а рішення суду першої інстанції про задоволення позову підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - адвоката Гладиш Ярослави Миколаївни задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2020 року у цій справі про задоволення позову ОСОБА_1 скасувати та прийняти постанову наступного змісту: 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки припиненим відмовити.
                     Дата складання повної постанови 01 червня 2020 року.
                Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко