Єдиний унікальний номер 243/3046/20
Номер провадження 33/804/269/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
             02  червня 2020 року                                                   м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., за участю секретаря Рябцевій Ю.С., представників потерпілого НПП «Святі Гори» ОСОБА_9. , ОСОБА_8. , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2020 року, якою провадження у справі щодо     ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.03.2020 року о 09 год. 30 хв. в кварталі 1 виділі 1 Теплінського природоохоронного науково-дослідного відділення, в зоні регульованої рекреації НПП «Святі Гори» в Слов`янському адміністративному районі ОСОБА_3 без наявності дозвільних документів здійснив заготівлю ліквідної деревини з метою привласнення, шляхом розпилювання повалених сухостійних дерев породи ясен звичайний у кількості 9 шт. Своїми діями ОСОБА_3 не додержався правил охорони і використання території та об`єктів природно-заповідного фонду та наніс шкоду державі, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 21, 60, 61, 64, 65 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» ст.ст. 100, 105 Лісового кодексу України та Положення про національний природний парк «Святі Гори», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 91 КУпАП.
          Постановою судді провадження по справі стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП. 
В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову судді першої інстанції, постановити  нову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП та стягнути з нього шкоду, заподіяну НПП «Святі Гори» в сумі 24485 грн. 50 коп. Вказує, що вина ОСОБА_3 підтверджується доказами, яким суд не надав належну оцінку.  Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення № 10 від 30.03.2020 року  відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому підстав не брати його до уваги у суду не було.
ОСОБА_3 та його захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладання розгляду справи суду  ОСОБА_3 не надавав. Від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 
Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності із ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 
   Вважаю, що ці вимоги закону не були виконані  суддею  при розгляді справи.
   Закриваючи провадження по справі, суддя зазначив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.  
Суддею першої інстанції  в постанові зазначено, що ст. 91 КУпАП є бланкетною, тобто диспозицією якої не встановлено певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, в яких сформовані конкретні правила поведінки. При цьому, в протоколі не зазначено будь-якої норми законодавства, якою б встановлювався імперативний обов`язок особи на отримання дозвільних документів на здійснення заготівлі деревини шляхом розпилювання повалених сухостійних дерев, а також само не вказано жодних положень нормативно-правових актів, які б прямо забороняли такі дії.
Разом з цим, не можливо погодись з даними висновками судді. 
Так, диспозицією ст. 91 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.
      Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
       Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3   складений уповноважений особою відповідно до вимог 256 КУпАП. 
  При цьому,  вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена в бланкетній нормі Кодексу України про адміністративне правопорушення, не є підставою для зазначення в протоколі всіх нормативних актів, які регулюють  певні правовідносини.  
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про природно-заповідний фонд»  завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища  - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. 
     Відповідно до п.1.1, п.1.2, п.4.3.1 Положення про національний природний парк «Святі Гори», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №520 від 12 грудня 2011 року, парк є об`єктом природно-заповідного фонду.  Парк входить до складу природного-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та користування. На території заповідної зони забороняються усі види лісокористування, проведення рубок головного користування, всіх видів поступових та суцільних рубок, вирубування дуплястих, сухостійних, фаутних дерев та ліквідація захаращеності.
     Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд»  спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України.
Здійснення господарської та іншої діяльності за декларативним принципом заборонено.
Статтею 67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини.
Положенням про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою КМУ від 10 серпня 1992 р. № 459, визначається порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, крім лісових та водних ресурсів, підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Видача дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється відповідно до Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів.
Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджений постановою КМУ від 23.05.2007 №761, визначає умови і механізм видачі лісорубного або лісового квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.
Відповідно до п.2 зазначеного Порядку, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.
Тож, слід дійти до висновку, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 здійснював саме спеціальне використання лісових ресурсів, яке передбачає наявність відповідних дозвільних документів - лісорубного або лісового квитка.
Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що можливість заготівлі дров громадянами з їх особистої ініціативи з валіжних  та сухостійних дерев без дозвільних документів  заборонена діючим законодавством. 
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_3   вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 91  КУпАП.
   Апеляційним судом встановлено, що 30.03.2020 року о 09 год. 30 хв. в кварталі 1 виділі 1 Теплінського природоохоронного науково-дослідного відділення, в зоні регульованої рекреації НПП «Святі Гори» в Слов`янському адміністративному районі ОСОБА_3. без наявності дозвільних документів здійснив заготівлю ліквідної деревини з метою привласнення, шляхом розпилювання повалених сухостійних дерев породи ясен звичайний у кількості 9 шт. 
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_3 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № 10 від 30.03.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 , без наявності дозвільних документів здійснив заготівлю ліквідної деревини з метою привласнення, шляхом розпилювання повалених сухостійних дерев породи ясен звичайний, у кількості 9 шт. (а.с.3), фотознімками до протоколу, з яких вбачається факт розпилювання дерев (а.с.5-7); поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8. , ОСОБА_9. , які в суді першої інстанції підтвердили факт заготівлі ОСОБА_3 поваленої вітром деревини.
ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив факт заготівлі дров на території НПП «Святі Гори». Проте вважав, що своїми діями законодавства не порушував.
     Санкція  ст. 91 КУпАП передбачає можливість накладення додаткового стягнення у виді конфіскації знарядь вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів або без такої.
      Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
     З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що виявлені у правопорушника бензопили і автомобіль ВАЗ-2109, номерний знак НОМЕР_1 , не вилучались.  Достовірних даних про те, що  бензопили та автомобіль ВАЗ-2109  є  власністю ОСОБА_3 , в матеріалах справи  не міститься, що виключає можливість застосування конфіскації. 
       Також, в матеріалах справи відсутні будь які дані щодо добутих природних ресурсів, що  виключає можливості прийняття відносно них відповідного рішення. 
       Матеріали справи не містять достатньо даних для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням
       Зазначене питання  відповідно до ст. 40 КУпАП може бути вирішено  в порядку цивільного судочинства.
      За таких підстав постанова судді підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.
        На підставі викладеного, керуючись  ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого НПП «Святі Гори» Приймачука С.І. задовольнити частково.
Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області  від 29 квітня  2020 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, - скасувати.
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) гривень в дохід держави (Реквізити рахунку для оплати штрафу: Отримувач: Бахмутське УК/Бахмутська ОТГ/21081100 Розрахунковий рахунок UA438999980313000106000005584 (Код ЄДРПОУ) 37868870-Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривні 40 копійок, який перерахувати на р/рUA908999980313111256000026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Киів/22030106, ЄДРПОУ - 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя