ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 травня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №589/2955/19 
Номер провадження 22-ц/816/1250/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Хвостика С. Г. 
з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2020 року у складі судді Лєвші С.Л., ухвалене у м. Шостка,

                                                       в с т а н о в и в :

09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на дитину. 
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від обов`язку сплати аліментів за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року, у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Уточнивши позов (а.с. 18-20),  просила стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2016 року по 09 липня 2019 року у розмірі у сумі 695120 грн 73 коп.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 92142 грн 80 коп пені за період прострочення сплати аліментів з 08 травня 2018 року по 21 травня 2019 року, призначених рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року у справі № 589/4110/17.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн 40 коп судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
Доводить порушення судом першої інстанції норм процесуального права та незаконність розгляду судом першої інстанції справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявності його клопотання про розгляд справи з викликом сторін та враховуючи, що ціна позову - 695120,73 грн, що значно перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, чим обмежено його право приймати безпосередню участь в судових засіданнях. 
Вважає, що обов`язок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 у нього виник з 12 липня 2018 року, після набрання законної сили рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року, і з 01 вересня 2018 року він регулярно сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, а 22 травня 2019 року (за тиждень до повноліття сина) повністю сплатив аліменти на користь позивачки у розмірі 92142,80 грн. Не погоджується з розрахунком пені,  зробленим судом.  
Вказує, що він має статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії і на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а тому рішення суду в частині стягнення з нього судового збору також є незаконним та підлягає скасуванню.
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до апеляційного суду не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Рязанця А.А., який підтримав скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. 
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року, справа № 589/4110/17, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 08 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). 
За платіжними дорученнями № 199 від 25 вересня 2018 року, № 205 від 11 жовтня 2018 року, № 217 від 12 листопада 2018 року, № 230 від 22 грудня 2018 року, № 6 від 22 січня 2018 року, № 10 від 19 лютого 2019 року, № 19 від 26 березня 2019 року, № 26 від 19 квітня 2019 року, № 33 від 22 травня 2019 року ОСОБА_2 сплачено аліменти ОСОБА_1 , а також за платіжним дорученням № 34 від 22 травня 2019 року сплачено 92142,80 грн боргу по аліментах за рішенням суду, справа № 589/4110/17 (а.с. 35-43).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 5894110/17, наданим старшим державним виконавцем Шосткинського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заборгованість ОСОБА_2 за період з 08 лютого 2016 року по серпень 2018 року, станом на 01 вересня 2019 року становить  92142,80 грн (а.с. 5).
Постановою старшого державного виконавця Шосткинського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 03 липня 2019 року, ВП № 57266184, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 589/4110/17, виданого 20 вересня 2018 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 щомісячно у розмірі 3000 грн, закінчено (а.с. 44).
Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд вважав доведеною вину відповідача у виникненні в період з 08 травня 2018 року по травень 2019 року простроченої заборгованості по щомісячній сплаті аліментів за рішенням суду, у зв`язку з чим правильно визначив, що одержувач аліментів має право на стягнення з боржника відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, та враховуючи розмір заявлених позовних вимог і суму заборгованості по аліментах, визначив до стягнення 92142 грн 80 коп пені.
Висновок суду про наявність підстав для стягнення пені за прострочення  сплати аліментів відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 196, 549 ЦК України, відповідно до положень яких, пеня - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, і у разі виникнення заборгованості з вини платника аліментів, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 194 СК України (в редакції, що діяла до 03 липня 2018 року) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню такого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України (ст. 195 СК України).
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції, що діє з 08 липня 2017 року), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Із наданих відповідачем, як доказів здійснення сплати аліментів позивачу, платіжних доручень АТ «БАНК«ГАРАНТ» вбачається, що з вересня 2018 року по травень 2019 року на ім`я ОСОБА_1 регулярно щомісяця перераховувалися аліменти у сумі 3000 грн (а.с. 35-43). 
У той же час, із рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року вбачається, що з позовом про стягнення аліментів на сина ОСОБА_1 звернулася до суду 08 лютого 2016 року і відповідно до ст. 191 СК України саме з цієї дати - від дня пред`явлення позову, судом визначено початок стягнення аліментів, однак перший платіж по сплаті аліментів був здійснений ОСОБА_2 лише 25 вересня 2018 року (платіжне доручення № 199) (а.с. 35).  
Тобто, з 08 лютого 2016 року по серпень 2018 року відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої за розрахунком старшого державного виконавця Шосткинського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області станом на 01 вересня 2019 року становить  92142,80 грн (а.с. 5).
Зазначена сума заборгованості сплачена боржником лише 22 травня 2019 року (а.с. 43).
Вказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 589/4110/17, наданий позивачем як доказ своїх позовних вимог, виданий уповноваженим органом у формі, встановленій Мінюстом України (ч. 13 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»), відповідачем у встановленому законом порядку не спростований.    
ОСОБА_2 був обізнаний про наявність зазначеної суми заборгованості за аліментами, що підтверджується неодноразовим оскарженням ним постанов державного виконавця, які виносилися в рамках здійснення виконавчого провадження № 57266184, з виконання виконавчого листа № 589/4110/17, виданого 20 вересня 2018 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області (а.с. 61-62, 63-64). 
За таких правильно і з достатньою повнотою встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 77, 78, 80, 81 ЦПК України довела належними і допустимими доказами умисне ухилення відповідача від примусового виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , а тому вбачав підстави для стягнення пені. 
При цьому судом правильно визначено період заборгованості зі сплати аліментів, а саме: з 08 травня 2018 року (перший день після винесення рішення, в якому вказано про допущення негайного виконання в межах суми платежу за один місяць (2142,80 грн - сума платежу за лютий 2016 року) по 21 травня 2019 року (останній день перед погашенням заборгованості за аліментами) - 379 днів, та з 13 липня 2018 року (перший день після набрання законної сили рішенням суду) по 21 травня 2019 року (день, що передував сплаті заборгованості по аліментах) - 294 дні.
Однак, наведений судом першої інстанції розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та обрахована сума пені не відповідає визначеному ч. 1 ст. 196 СК України порядку нарахування пені та роз`ясненням, наданим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Так, правило ст. 196 СК України про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Враховуючи викладене, розрахунок пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 здійснюється наступним чином:
за період з 08 травня 2018 року (перший день після винесення рішення, в якому вказано про допущення негайного виконання в межах суми платежу за один місяць (2142,80 грн - сума платежу за лютий 2016 року) по 21 травня 2019 року (останній день перед погашенням заборгованості за аліментами) - 379 днів: 2142,80 грн х 1% х 379 днів = 8121 грн 21 коп;
за  період з 13 липня 2018 року (перший день після набрання законної сили рішенням суду) по 21 травня 2019 року (день, що передував сплаті заборгованості по аліментах) - 294 дні при щомісячному платежу 3000 грн:
липень 2018 року: 3000 грн х 1% х 294 дні = 8820 грн, 
серпень 2018 року: 3000 грн х 1% х 263 дні = 7890 грн, 
вересень 2018 року: 3000 грн х 1% х 233 дні = 6990 грн, 
жовтень 2018 року: 3000 грн х 1% х 202 дні = 6060 грн, 
листопад 2018 року: 3000 грн х 1% х 172 дні = 5160 грн, 
грудень 2018 року: 3000 грн х 1% х 141 день = 4230 грн, 
січень 2019 року: 3000 грн х 1% х 110 днів = 3300 грн, 
лютий 2019 року: 3000 грн х 1% х 82 дні = 2460 грн,
березень 2019 року: 3000 грн х 1% х 51 день = 1530 грн,
квітень 2019 року: 3000 грн х 1% х 21 днів = 630 грн.
Загальний розмір пені становить: 55191 грн 21 коп = 47070 грн +  8121 грн 21 коп і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і відповідач, посилаючись на обмеження його права участі у судовому засіданні, обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою для скасуванні рішення суду. 
Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено сторонам право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 28).
Відповідач ОСОБА_2 13 листопада 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву та письмове клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 31-31, 45), однак це клопотання судом взагалі не розглянуто та не вирішено питання про можливість розгляду справи з повідомленням сторін. 
У рішенні суд вказав, що заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили (а.с. 74, зв.).
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
У ч. 1, ч. 4 ст. 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи
в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Тлумачення зазначених положень ст. 279 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що за наявності клопотання однієї із сторін про розгляд справи, яка призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, суд першої інстанції зобов`язаний призначити розгляд такої справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Відмовити в задоволенні зазначеного клопотання суд може виключно за сукупності умов, визначених у ч. 6 ст. 279 ЦПК України. Тобто однією з таких умов є те, що така відмова може стосуватись лише малозначних справ згідно з законом (п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 19 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи), для цілей цього Кодексу малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн).
Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 695120 грн 73 коп. 
Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не входили до переліку справ, які підлягали розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.  
Європейський суд з прав людини вказав, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату
і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідно до пунктів 3, 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд розглянув праву в порядку спрощеного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального провадження.
ОСОБА_2 вказав в апеляційній скарзі про порушення судом норм процесуального права щодо розгляду судом першої інстанції справи без його участі за наявності клопотання про проведення судового розгляду з повідомленням сторін.
За таких обставин, не розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального закону, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення. 
Доводи апеляційної скарги про незаконність стягнення з ОСОБА_2 , як особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, судового збору є безпідставними, оскільки відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. У справі, яка переглядається, ОСОБА_2 є відповідачем, а не позивачем, тому за законом не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - скасувати на підставі п. 3, п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 368,  п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, п. 7 ч. 3 ст. 376,  ст. ст. 381 - 384, 390 ЦПК України,   
                                                п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Скасувати рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2020 року. 
Прийняти нову постанову. 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 55191 грн 21 коп пені за період прострочення сплати аліментів з 08 травня 2018 року по 21 травня 2019 року, призначених рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року у справі № 589/4110/17.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 грн 40 коп судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий:                                                                                        О.Ю. Кононенко

Судді :                                                                                                    В.І. Криворотенко

                                                                                                               С.Г. Хвостик