17.03.2020 

Справа № 642/8183/19
Провадження №1кп/642/39/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

         17 березня 2020 року            Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
          головуючого - судді -             Бородіної О.В.,
          за участю  секретаря- Добронос Д.С.,
сторінкримінальногопровадження: прокурора –Чеблукова Д.М., обвинуваченого – ОСОБА_1 ,
        розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові  кримінальне  провадження  № 12019220510002632 від 27.10.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянинаУкраїни,з середньою освітою,не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.10.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу – 1700 грн., штраф сплачено 21.02.2020 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
26.10.2019, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_1 перебував у м. Харкові, де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини – «PVP», для власного вживання, без мети збуту. 
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 , повторно, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, зайшов у інтернет-магазин, де у невстановленої в ході судового розгляду особи, через безкоштовний кросплатформений месенджер “Telegram”, замовив особливо небезпечну психотропну речовину – «PVP», після чого за допомогою пристрою для здійснення простих фінансових операцій «Ізі Пей», перевів грошові кошти у сумі 220 гривень на рахунок вказаного інтернет-магазину. В свою чергу, невстановлена в ході судового розгляду особа, через безкоштовний кросплатформений месенджер «Telegram», повідомила останньому місцезнаходження особливо небезпечної психотропної речовини – «PVP». 
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 прослідував на вказане місце, що розташовано у Холодногірському адміністративному районі м.Харкова, а саме за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, 56, де забрав прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, масою 0,8631 грам, який ОСОБА_1 помістив до правої передньої зовнішньої кишені куртки, яка була надягнена на ньому, тим самим ОСОБА_1 , незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину – «PVP», та з вказаного часу почав зберігати її при собі, для подальшого власного вживання, без мети збуту.
26.10.2019 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, 56, де був виявлений працівниками поліції, яким під час огляду місця події, добровільно, з правої передньої зовнішньої кишені куртки, що була надягнена на ньому, видав прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, масою 0,8631 грам, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №3/2880се-19 від 12.11.2019, речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». Маса «PVP», в складі наданої на дослідження речовини складає: 0,2648 г. 
Таким чином, ОСОБА_1 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину – «PVP», що віднесена до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_1 свою вину  в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння,  та щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення надав пояснення як зазначено вище.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд,  провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1  скоїв злочин та кваліфікує  його дії відповідно за  ч. 2 ст. 309  КК України, що виразилося у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вчинені повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря   психіатра, нарколога не перебуває, характеризується  позитивно, не працює, має постійне місце проживання, де проживає разом із батьками, які є пенсіонери.
Згідно досудової доповіді, складеної фахівцем Новобаварського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_1 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України,  судом не встановлено.
         Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності,  та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховуючи характер  скоєного кримінального правопорушення, відсутність  наслідків,  пом”якшуючи та  відсутність обтяжуючих  покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_1 треба визначити в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі.
     Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання  в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним  у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад  призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
    Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
    Беручи до уваги усю сукупність вказаних вище обставин, відсутність тяжких наслідків від вчинених ОСОБА_1 діянь, ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також їх наслідки, на даний час проходить лікування у реабілітаційному центрі, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку що подальше виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.
Саме такий вид покарання, на переконання суду, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
        Долю речових доказів вирішити  відповідно до вимог  ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_1 .
Керуючисьст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:

       ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на проведення експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів Харківського НДЕКЦ МВС України № 3/2880се-19 від 12.11.2019 в розмірі 1256 грн. 08 коп. 
Речові докази:
– полімерний пакет, всередині якого, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №3/2880се-19 від 12.11.2019, речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». Маса «PVP», в складі наданої на дослідження речовини складає: 0,2648 г, , що знаходиться у  УЛМТЗ ГУНП в Харківській області (квитанція № 10853) – знищити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 не обирався.
         Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду  шляхом подачі апеляційної скарги через  Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

               
                       Суддя                                                                              О.В. Бородіна