ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3974/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року (суддя Садовий І.В., повний текст складено 28.11.2019р.) по справі №280/3974/19 за позовом ОСОБА_1 до Веселівської районної ради Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, -

 в с т а н о в и В :

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки"; 
- визнати нечинною Районну програму для забезпечення виконання рішень суду на 2019- 2022 роки, затверджену рішенням відповідача від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки".
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019, визнано протиправним та скасовано Рішення 18 позачергової сесії відповідача від 14.04.2017 № 6, яким позивача було достроково звільнено з посади голови Веселівської районної ради Запорізької області відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР); поновлено позивача на роботі на посаді голови Веселівської районної ради Запорізької області; в даній частині позовних вимог допущено негайне виконання судового рішення; стягнуто з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 209 978,10 грн.; в даній частині позовних вимог допущено негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць. 
Відповідач, замість того, щоб виконати рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17, прийняв рішення від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки", яким фактично визначив чотирирічний період його виконання (на 2019 рік запланована виплата 3 000,00 грн., на 2020 рік - 6 000,00 грн., на 2021 рік - 105 500 грн., на 2022 рік - 105 500,00 грн.).
Оскаржувані рішення відповідача позивач вважав протиправними, оскільки шляхом їх ухвалення відповідач незаконно привласнив процесуальні повноваження суду та самостійно розстрочив виконання рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17. 
Також, за позицією позивача, оскаржувані рішення прийняття відповідачем з порушенням процедури, яка визначена Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом роботи районної ради.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду фактично мотивовано встановленими обставинами справи, які, на думку суду першої інстанції, свідчать про те, що оскаржувані рішення відповідачем прийняті в межах наданих повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Також, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що встановлені у цій справі обставини не дають підстав для висновку про порушення прав позивача оскаржуваними рішеннями відповідача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що за наслідками розгляду справи суд першої інстанції так і не визначив того, якою нормою права надано відповідачу повноваження затверджувати програми виконання рішення суду, за якими він ще й виступає відповідачем по справі та боржником у виконавчому провадженні. Позивач наполягає на своїй позиції про те, що оскаржуваними рішеннями відповідач фактично розстрочив виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, що свідчить про привласнення відповідачем процесуальних повноважень суду. Також позивач посилається на те, що затверджена відповідачем бюджетна програма не відповідає вимогам Бюджетного кодексу України, як в частині процедури її прийняття так і сутті вирішеного питання.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що за відсутності коштів місцевого бюджету для виконання рішень суду, орган місцевого самоврядування мав повноваження затвердити відповідну програму, якою передбачити певні видатки для виконання рішень суду.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 02.12.2015 по 14.04.2017 позивач обіймав посаду голови Веселівської районної ради Запорізької області на підставі рішення другої чергової сесії Веселівської районної ради Запорізької області сьомого скликання від 02.12.2015 № 1 (а.с.38).
Рішенням 18 позачергової сесії від 14.04.2017 № 6 позивача було достроково звільнено з посади голови Веселівської районної ради Запорізької області в перший день фактичного виходу на роботу відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР. 
Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з відповідним позовом. 
Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17 позов (а.с.32-37), залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019, позовну заяву було задоволено повністю та, відповідно:
- визнано протиправним та скасовано Рішення 18 позачергової сесії № 6 від 14.04.2017 р., яким позивача було достроково звільнено з посади голови Веселівської районної ради Запорізької області, в перший день фактичного виходу на роботу відповідно до ч.4 ст. 55 Закону України  від 21.05.1997 № 280/97-ВР;
- поновлено позивача на роботі на посаді голови Веселівської районної ради Запорізької області та в цій частині позовних вимог допущено негайне виконання судового рішення;  
- стягнуто з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 209 978,10грн. та  в даній частині позовних вимог допущено негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць;
- стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000, 00 грн.;
- вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.32-37).
23.01.2019 позивач у порядку статей 19, 26, 63, 65 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII) подав до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Веселівським районним судом Запорізької області по рішенню від 29.12.2018 по справі № 313/681/17 (а.с.40).
24.01.2019 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінов І.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, якою, зокрема зобов`язав відповідача виконати рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17 (а.с.42).
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13.02.2019 за невиконання рішення суду без поважних причин на Веселівську районну раду Запорізької області як орган місцевого самоврядування було накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн., зобов`язано виконати рішення протягом трьох днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення (а.с.45).
Станом на 20.02.2019 жодних документів, які б свідчили про виконання рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17 або пояснень з приводу виконання (невиконання) від боржника на адресу Відділу не надходило, у зв`язку з чим на відповідача було накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн., зобов`язано виконати рішення протягом трьох днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання судового рішення (а.с.45).
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінова І.В. від 21.03.2019 було закінчено виконавче провадження №58194116 на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження) (а.с.44).
Крім того, позивач з метою виконання рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17 звертався до Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області з заявою від 31.01.2019 про виконання судового рішення в частині негайного виконання (а.с.45) та з заявою від 07.06.2019, в якій просив останнього стягнути з відповідача заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 209 978,10 грн. (а.с.48).
18.06.2019 Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області надіслало відповідачу Лист-вимогу № 02-20/312, в якому зазначено, що відповідно до п. 26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників (далі - Порядок), затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку, за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету, тому буде проведено часткове списання коштів у сумі 2 324.28 грн. по КПКВК 0110150, КЕКВ 2800, рахунок НОМЕР_1 (а.с.98). 
Також, орган казначейства у Листі-вимозі від 18.06.2019 № 02-20/312 зауважив, що за визначеними кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного сектору, економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання, недостатньо коштів на рахунках для виконання судового рішення. У зв`язку з цим, Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області вимагає від відповідача вжити необхідні заходи для встановлення таких асигнувань та здійснити інші дії, спрямовані на виконання судового рішення, та протягом місяця повідомити письмово.
19.06.2019 Управлінням Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області було здійснено часткове списання коштів у сумі 2 324,28 грн. (відповідно до залишку на рахунку) моральної шкоди згідно з виконавчим листом Веселівського районного суду Запорізької області від 04.06.2019 по справі № 313/681/17 (а.с.9). 
10.06.2019 голова Веселівської районної ради Запорізької області, керуючись ст. 49 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР, виніс Розпорядження № 44-Р "Про скликання 44 чергової сесії Веселівської районної ради 7 скликання", яким скликав відповідну сесію на 20 червня 2019 року о 10 год. 00 хв. та вніс в чергу денну сесії питання, зокрема питання про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки (а.с.94-95). 
20.06.2019 у зв`язку з недостатньою кількістю депутатів, які прибули на пленарне засідання районної ради, а також через винятковий випадок (надходження на адресу відповідача Листа-вимоги Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області від 18.06.2019 № 02-20/312) головою Веселівської районної ради Запорізької області було винесено Розпорядження № 44/1-Р "Про скликання в особливому порядку 44 чергової сесії Веселівської ради 7 скликання", яким скликано відповідну сесію на 24.06.2019 о 10 год. 00 хв. у кабінеті голови районної ради. Порядок денний сесії також містив питання про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки (а.с.96-97).
24.06.2019 відповідачем було прийнято рішення № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки", яким затверджено відповідну програму та наголошено на необхідності Веселівській районній державній адміністрації передбачити в районному бюджеті на 2019 рік та на наступні роки видатки для забезпечення виконання Програми, в межах можливостей районного бюджету (а.с.11). 
Як вбачається з Програми, її метою є забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судових рішень про стягнення коштів районного бюджету, боржниками по яких є бюджетні установи, заклади, організації та одержувачі бюджетних коштів. Одним із ключових індикаторів є сума заборгованості, що підлягає безспірному списанню, а саме: 
- за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 313/681/17, в тому числі: на 2019 рік - 3 000,00 грн., на 2020 рік (прогноз) - 6 000,00 грн., на 2021 рік (прогноз) - 105 500,00 грн., на 2022 рік (прогноз) - 105 500,00 грн.;
- стягнення моральної шкоди: на 2021 рік - 5 000,00 грн., на 2022 рік - 5 000,00 грн.;
- сума судового збору, виконавчого збору тощо - при надходженні таких рішень (а.с.164). 
Загальний обсяг фінансування Програми відповідно до її паспорту сформований наступним чином: 1) на 2019 рік - 3 000,00 грн.; 2) на 2020 рік - 6 000,00 грн.; 3) на 2021 рік - 105 500,00 грн.; 4) на 2022 рік - 105 500,00 грн. До основних джерел фінансування заходів Програми віднесено районний бюджет та інші джерела, не заборонені законодавством України (а.с.15).
24.06.2019 відповідач надіслав на адресу Управління Державної казначейської служби України у Веселівському районі Запорізької області  лист № 217/02-46, в якому повідомив останнього, що ним вжито необхідні заходи для асигнувань та інших дій, спрямованих на виконання рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі №313/681/17. Зокрема, 24.06.2019 на 44 черговій сесії сьомого скликання відповідачем було прийнято рішення № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки". Тому, згідно з п. 25 Порядку відповідач наполягає на безспірному списанні коштів з районної програми лише за бюджетною програмою відповідача від 24.06.2019 (а.с.99).
Не погодившись з рішеннями відповідача, які, за його позицією фактично зводяться до розстрочення виконання судового рішення, позивач звернувся до суду із позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Згідно із ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 Відповідно до Європейської Хартії Місцевого Самоврядування (М.Страсбург, 15 жовтня 1985р.), яка ратифікована 15.07.1997р., місцеве самоврядування означає право і спроможність місцевих властей, в межах закону, здійснювати регулювання і управління суттєвою часткою державних справ, які належать до їхньої компетенції, в інтересах місцевого населення.
Повноваження органів місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Обгрунтовуючи правомірність оскаржуваних рішень, відповідач посилається на положення ч.14 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено те, що до повноважень районної ради віднесено затвердження програм соціально-економічного розвитку відповідного району, цільових програм з інших питань.
Не заперечуючи повноважень органу місцевого самоврядування щодо затвердження цільових програм використання коштів місцевого бюджету, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, як у спірному випадку такі повноваження відповідачем були реалізовані.
Як вбачається із Районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 року, яка затверджена рішенням Веселівської районної ради Запорізької області №10 від 24.06.2019р., її зміст стосується виконання єдиного рішення суду, яке ухвалено на користь позивача та яким, зокрема, стягнуто на користь позивача з Веселівської районної ради Запорізької області середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, усього на суму 219978,10грн.
При цьому вказаною Програмою фактично розстрочене виконання судового рішення, в частині стягнення грошових коштів, шляхом встановлення розміру грошових коштів та періоду їх виплат з 2019 по 2022 рік.
У свою чергу, повноваженнями щодо відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, наділений суд, який ухвалив таке рішення.
При цьому слід звернути увагу на те, що Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не визначає таких повноважень органу місцевого самоврядування, як затвердження цільових програм виконання рішень суду.
Отже у спірному випадку не можливо погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем у межах повноважень, які визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Щодо висновків суду першої інстанції про не встановлення обставин, які б свідчили про порушення прав позивача, слід зазначити те, що оскаржувані рішення відповідача безпосередньо стосуються прав та законних інтересів позивача, оскільки вказані рішення фактично направленні на встановлення порядку та строків виконання судового рішення, яке ухвалено на користь позивача. У свою чергу, розстрочення виконання судового рішення до 2022 року безумовно порушує права позивача на користь якого ухвалено судове рішення, при цьому, враховуючи те, що судом не було встановлено такого виконання судового рішення, як відстрочення виплати сум до 2022 року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови по суті заявлених вимог.
Погоджуючись з аргументами позивача щодо неправомірності рішення відповідача від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки" та наявності підстав для його скасування, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позову, в частині заявлених вимог щодо визнання нечинною Районну програму для забезпечення виконання рішень суду на 2019- 2022 роки, затверджену рішенням відповідача від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки". 
Так, як зазначено вище, повноваження відповідача, які визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», полягають у затвердженні програм соціально-економічного розвитку відповідного району, цільових програм з інших питань.
У спірному випадку відповідачем такі повноваження реалізовані шляхом прийняття рішення від 24.06.2019 № 10.
Отже, за встановлених вище обставин, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання неправомірним та скасування вказаного рішення відповідача.
У свою чергу, такий спосіб захисту права, як визнання нечинною Районну програму, не може призвести та не призведе до поновлення прав позивача у спірних відносинах, оскільки сама Програма, без її затвердження у встановленому порядку, не має юридичної сили у зв`язку з чим не може встановлювати певні права та обов`язки для учасників цих правовідносин, а отже не може породжувати і будь-яких негативних наслідків для позивача.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині заявлених вимог щодо визнання неправомірним та скасування рішення відповідача від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки".
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                                       
                                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити часткового.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року по справі №280/3974/19 - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.
Рішення Веселівської районної ради Запорізької області від 24.06.2019 № 10 "Про затвердження районної програми для забезпечення виконання рішень суду на 2019-2022 роки" - визнати неправомірним та скасувати.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 14.04.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак