УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2020 року
м. Київ
справа № 445/1095/16-к
провадження № 51-903ск20
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 розглянувши клопотаннязасудженого ОСОБА_2 про зупинення виконання вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 січня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в частині відбування ним покарання, 
встановив:
За вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 січня 2017 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді: обмеження волі за ч. 1 ст. 366 Кримінальний кодекс України (далі – КК України) – на строк 2 роки, з позбавленням права постійно чи тимчасово обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах на строк 1 рік; позбавлення волі за ч. 2 ст. 364 цього Кодексу – на строк 5 років, з позбавленням права постійно чи тимчасово обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах на строк 3 роки та штраф у розмірі 1 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 тис. грн). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права постійно чи тимчасово обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах на строк 3 роки та штраф у розмірі 1 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 тис. грн).
Львівський апеляційний суд ухвалою від 04 лютого 2020 року залишив вирок місцевого суду без змін. 
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Верховний Суд ухвалою від 24 лютого 2020 року залишив касаційну скаргу засудженого без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
На виконання ухвали Верховного Суду засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції.
Ухвалами Верховного Суду від 23 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого та витребувано з Перемишлянського районного суду Львівської області матеріали кримінального провадження № 445/1095/16-к.
Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, засуджений порушував питання про зупинення виконання постановлених стосовно нього судових рішень до розгляду касаційним судом його скарги по суті, жодним чином не обґрунтовуючи таку свою вимогу.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 430 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження, вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Тому суддя, перевіривши вищевказане клопотання, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відсутні обґрунтування, які вимагають зупинення виконання вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 січня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в частині відбування ним покарання, а відкриття касаційного провадження не є безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 430 КПК України, суддя, 
постановив:
Залишити без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 про зупинення виконання вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 31 січня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в частині відбування ним покарання.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Суддя
 
ОСОБА_1