Головуючий І інстанції: Панов М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 р. 	Справа № 520/10866/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019, по справі № 520/10866/19
за позовом     ОСОБА_1  
до     Департаменту захисту економіки Національної поліції України                   
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати грошового забезпечення в день звільнення 01.09.2019 ОСОБА_1 всіх сум, що належать йому від Департаменту захисту економіки Національної поліції України; зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період: листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, з 1 по 11 жовтня 2016 року, з 26 по 30 квітня 2017 року, травень 2017 року, з 01 по 25 червня 2017 року; стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.09.2019 по час вирішення вказаного спору.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідив докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судовим розглядом, з 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України №170 о/с від 11.11.2015 позивача прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції  на посаду оперуповноваженого та було присвоєно спеціальне звання - лейтенант поліції.
Наказом начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 243о/с від 07.10.2016 позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 12.10.2016.
26.04.2017 Департамент захисту економіки Національної поліції України наказом №149 о/с поновив позивача на посаді оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 820/5605/16.
20.06.2017 наказом № 206 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України звільнив позивача з посади оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України та перевів для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області Національної поліції України.
26.03.2019 наказом № 82 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України призначив позивача, який прибув у порядку переведення з ГУНП в Харківській області на посаду старшого оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.
10.04.2019 наказом № 98 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України призначив позивача на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.
30.08.2019 наказом № 272 о/с позивача переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Харківській області звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України з 01.09.2019.
Не погоджуючись із відсутністю нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення, яка передбачена ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до жовтня 2017 включно у поліцейських, в тому числі й тих, що працювали в Департаменті захисту економіки Національної поліції України, було відсутнє право на індексацію грошового забезпечення.
Колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Частиною 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що порядок виплати грошового забезпечення  визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених  Конституцією України  гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За змістом ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема,  оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву та відзиві на апеляційну скаргу, що до жовтня 2017 право на індексацію грошового забезпечення у позивача було відсутнє, у зв`язку з чим остання йому не виплачувалась.
Так, відповідач, обґрунтовуючи правомірність не проведення індексації грошового забезпечення позивача, звертає увагу на не включення поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Наведені доводи колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи, що індексація грошового забезпечення прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
У той же час, згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Таким чином, право особи на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
При цьому, змін до зазначених положень Закону України "Про Національну поліцію" у спірний період не вносилось, правова норма була чинною.
За таких обставин, доводи відповідача щодо відсутності механізму реалізації законодавчого положення, як причини невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.
Інших доводів в обґрунтування правомірності не проведення індексації грошового забезпечення позивача Департаментом захисту економіки Національної поліції України не наведено.
У ході судового розгляду не встановлено та відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017.
Натомість із наданих Департаментом захисту економіки Національної поліції України на запит позивача про отримання публічної інформації від 30.09.2019 архівних відомостей за вказані вище періоди встановлено відсутність виплати індексації грошового забезпечення позивача.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За наслідками судового розгляду справи Департамент захисту економіки Національної поліції України, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності дій у спірних правовідносинах.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо здійснення індексації грошового забезпечення позивача із прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати грошового забезпечення в день звільнення та стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.09.2019 по час вирішення вказаного спору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Отже, підставою для виплати передбаченого ст. 117 КЗпП України відшкодування є нарахування сум належних працівникові при звільнені; відсутність спору щодо їх розміру; невиплата нарахованих сум в день звільнення.
Однак, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 272 о/с від 30.08.2019 не звільнений зі служби в Національній поліції, а переведений для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Харківській області з 01.09.2019.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.
Стосовно розподілу судових витрат судом першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
До поданої до суду першої інстанції заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано копію свідоцтва про право на зайняття  адвокатською діяльністю серії ДН №5422, виданого 22.03.2019 року, ордеру серії ДН №083863, договору №б/н про надання правової допомоги від 10.09.2019 року, акту виконаних робіт  від 27.09.2019 року, квитанції № 0.0.1477618399.1 від 27.09.2019 року про сплату за послуги адвоката відповідно до акту виконаних робіт.   
Так, відповідно до акту виконаних робіт адвокатом надана наступні послуги:
- усна консультація без вивчення документів в розмірі - 200 грн.,
- усна консультація з вивченням документів в розмірі - 500 грн.,
- підготовка та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду - 2000 грн.
При цьому, колегія суддів виходить з відсутності відповідних доказів на підтвердження надання послуг у вигляді консультацій, їх детального опису, обсягу та тривалості витраченого часу.
Отже, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, враховуючи положення ч. 3 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає вимогу щодо відшкодування судових витрат обґрунтованою частково, а саме в частині відшкодування витрат, пов`язаних зі складанням позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 1000 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про здійснення індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017, із прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позову. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 по справі № 520/10866/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017 та зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017.
Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, з 1 по 11 жовтня 2016, з 26 по 30 квітня 2017, травень 2017, з 01 по 25 червня 2017.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 520/10866/19 - залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за рахунок   бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця 10, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ 40111732).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов