П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        29 травня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 370/2185/19
Номер провадження  22-ц/824/5310/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В.В., Шахової О.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Мазки Н. Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, 
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитини яка продовжує навчання у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 24 липня 2019 року і до закінчення ним навчання.
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 лютого 2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у якому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син – ОСОБА_2 
 
17 серпня 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем, розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишився проживати з позивачем та перебував на її утриманні.
 
У 2016 році ОСОБА_2 вступив до Державного вищого навчального закладу «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету на основі базової загальної освіти. На даний час, останній навчається на третьому курсі денного відділення спеціальності 275 Транспортні технології (на автомобільному транспорті), спеціалізація «Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті», термін закінчення закладу – 30 червня 2022 року.
 
Так, оскільки ОСОБА_2 навчається на денній формі, працевлаштуватись на роботу він не може, в зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки батька.
 
Позивач зазначає, що вона допомагає сину, проте матеріально забезпечити його не може так як вдруге вийшла заміж і від шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач в свою чергу, постійно працює в місті Києві, отримує дохід в розмірі 15 000 грн. - 20 000 грн. щомісячно, крім того, відповідач має й додатковий дохід, обов`язків по сплаті аліментів іншим особам немає, проте добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється,  в зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.
.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2019 року (а.с. 58-61) у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатись – відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2019 року та  ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем їх син залишився проживати з матір`ю та знаходився на її утриманні.
 
З 2016 року ОСОБА_3 навчається  у Державному вищому навчальному закладі «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету.
 
Скаржник зазначає, що вона не має змоги самостійно утримувати сина, оскільки на її утриманні перебуває й малолітня донька ОСОБА_4 , а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
 
На думку скаржника, висновок суду першої інстанції щодо недоведеності факту того, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням є помилковим, у зв`язку з наявністю в матеріалах справи довідки про навчання.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
03 квітня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_2 з відповідними підтвердженнями його надсилання іншим учасникам справи. З відзиву вбачається, що відповідач з доводами викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, вважає, що суд першої інстанції встановив всі суттєві обставини справи та правильно вирішив даний спір.
Відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, зокрема, що він перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 , має проблеми зі здоров`ям, у нього на утриманні перебуває неповнолітній син,  а середній розмір його заробітної плати становить 6 122 грн. 41 коп. Разом з тим, позивачем не надано доказів щодо розміру її доходів та розміру доходів їх сина, які мають вагоме значення для вирішення даного спору.
Крім того, відповідач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народилась донька, а тому на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.  
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того,  що позивачем не доведено той факт, що їх спільний з відповідачем син потребує матеріальної допомоги у зв`язку навчанням.
 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Як встановлено в ході судового розгляду, 10 лютого 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб (а.с. 08) у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 (а.с. 13).
 
17 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , розірвано (а.с. 09).
 
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розірвано (а.с. 11).
 
11 грудня 2018 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 укладено шлюб (а.с. 12).
Як вбачається з довідки № 7035 від 01 липня 2019 року ОСОБА_3 в 2016 вступив до ДВНЗ «Київський транспортно-економічний коледж» НТУ на основі базової загальної середньої освіти і в даний час навчається на 3 курсі денного відділення спеціальності 275 Транспортні технології, спеціалізація «Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті», термін закінчення навчального закладу – 30 червня 2022 року (а.с. 14).
 
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15 липня 2019 року виданої Гавронщинською сільською радою, ОСОБА_1 з 07 серпня 2001 року зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 06).
 
Згідно довідки про склад сім`ї № 408 від 15 липня 2019 року, за вищевказаною адресою крім ОСОБА_1 зареєстровані  її син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с. 15).
 
Як вбачається з довідки про доходи № 654, ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДЦ Україна» на посаді складальник, загальна сума її доходу за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 рік становить 99 746 грн. 65 коп. (а.с. 16).
 
27 вересня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб (а.с. 29), а ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_11 (а.с. 30).
 
Згідно довідки № 1109 виданої Демидівською сільською радою Вишгородського району Київської області ОСОБА_5 з 01 липня 2019 року і по день видачі довідки ніде не працює (а.с. 32).
 
Як вбачається з довідки про дохід № 04/10 від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «Енергоінвестмонтаж» на посаді водія автотранспортних засобів, загальна сума його доходу за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 рік становить 36 734 грн. 46 коп. (а.с. 31).
 
Згідно довідки № 1128 виданої Демидівською сільською радою Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 проживає в будинку АДРЕСА_2 (а.с. 33).
 
Як вбачається з довідки про склад сім`ї та реєстрацію за місцем проживання № 1108 виданої Демидівською сільською радою Вишгородського району Київської області, в будинку АДРЕСА_2 зареєстровано чотири особи, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 (а.с. 35).
 
Згідно довідки № 02-33/674 виданої Виконавчим комітетом Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_3 , а фактично проживає в селі Демидів, Вишгородського району, Київської області (а.с. 36).
 
З виписки медичної картки на ОСОБА_2 вбачається, що з 02 липня 2007 року і по 05 липня 2007 року він знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с. 37).
 
03 серпня 2017 року ОСОБА_2 проходив ультразвукове дослідженні в кабінеті ультразвукової діагностики військової частини НОМЕР_1 місто Ірпінь, про що складено висновок № 1176 від 03 серпня 2017 року (а.с 38).
 
Як вбачається з довідки № 86 від 26 березня 2018 року, ОСОБА_2 звертався до приймального відділення КЗ «Вишгородської ЦРЛ»  (а.с 39).
 
З виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 1767/562 військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 27 березня 2018 року по 03квітня 2018 рік (а.с. 40).
 
Відповідно до положень статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
 
Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
 
З аналізу змісту наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
 
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності у період навчання.
 
Положеннями статті 200 СК України закріплено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
 
Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
 
Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
 
 Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників), крім того, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати, зокрема, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
 
Враховуючи, що ОСОБА_3 з 2016 року навчається в ДВНЗ «Київський транспортно-економічний коледж» НТУ, термін закінчення якого – 30 червня 2022 року, а відтак, потребує додаткових коштів, зокрема, на придбання навчальної літератури, посібників, відповідач же в свою чергу має регулярний дохід у зв`язку з офіційним працевлаштуванням, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх сина, який продовжує навчання аліменти у розмірі 1 500 грн.
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково.
 
РішенняМакарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6   на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 25 липня 2019 року і до  закінчення ним навчання.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхова 

                                                                                                                   О. В. Шахова