Справа № 346/1583/19 
Провадження № 22-ц/4808/563/20 
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В.В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                Пнівчук О.В.,
               суддів:                Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.,
       секретаря Мельник О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року, в складі судді Васильковського В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», третя особа, яка не заявляє позовних вимог ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Прикарпаттяобленерго» з позовом про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , є споживачем електроенергії та здійснює оплату за використану електроенергію. Однак, 26.03.2019 року працівники Коломийського РЕМ безпідставно відключили електропостачання від господарства по АДРЕСА_2 по причині недопуску до лічильника. Вважає таке відключення неправомірним, оскільки здійснене без попередження і за його відсутності 26.03.2019 року за місцем проживання під час відключення. Стверджує, що внаслідок таких неправомірних дій відповідача, йому було завдано моральну шкоду в розмірі 5000 грн, яку просить стягнути з АТ «Прикарпаттяобленерго».
       Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго» відмовлено.
       Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що згідно акту про недопуск від 26.02.2019 року, споживач ОСОБА_3 на об`єкті споживача АДРЕСА_2 не допустив до належної споживачу електроустановки та розрахункового засобу комерційного обліку представників філії «Коломийська», а саме: не надав доступу до приладу обліку та зняття контрольного показника лічильника, чим порушив п.5.5.5 (13) Правил роздрібного ринку електричної енергії. Однак, відповідно до довідки Нижньовербізької сільської ради ОТГ від 06.09.2019 року ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 в господарстві АДРЕСА_4 НОМЕР_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому акт про недопуск від 26.02.2019 року не відповідає дійсності. Також попередження про вимкнення за недопуск до розрахункового засобу комерційного обліку не відповідає вимогам п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, в ньому не вказана підстава для припинення повністю або частково постачання електроенергії, як це передбачено п.5.5.5 Правил, не вказано прізвище, ім`я та по батькові відповідальної особи, якою оформлено попередження. Відповідач не долучив доказів особистого вручення цього листа чи підтвердження факту отримання поштовим відділенням зв`язку цього рекомендованого листа. За таких обставин, апелянт вважає відключення будинку від енергопостачання працівниками відповідача неправомірним. На думку апелянта, до спірних правовідносин слід застосувати положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо відшкодування моральної шкоди.
       Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
       Не погоджуючись з апеляційною скаргою ОСОБА_4 , представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою, а обставини викладені в ній такими, що не відповідають дійсності. За об`єктом в АДРЕСА_2 , станом на 26.03.2019 року згідно паспорту точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до договору, особового рахунку споживача № НОМЕР_2 був ОСОБА_3 , а не позивач. ОСОБА_1 , який вважає себе побутовим споживачем по об`єкту за адресою АДРЕСА_2 , не звертався із заявою про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у зв`язку із зміною споживача, форми власності чи власника електроустановки, оскільки власник та споживач ОСОБА_3 помер.
ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.06.1990 року. Тому побутовим споживачем по об`єкту за вищевказаною адресою є ОСОБА_2 , а не позивач. 
Відповідач зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_2 , яка є власником будинку за вищевказаною адресою, пояснила, що отримала від АТ «Прикарпаттяобленерго» акт про недопуск до приладу обліку та зняття контрольного показника лічильника від 26.02.2019 року та попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії. 
АТ «Прикарпаттяобленерго» вважає, що 26.03.2019 року постачання електричної енергії до об`єкту за адресою АДРЕСА_2 було припинено повністю за не допуск до електроустановки та розрахункового засобу комерційного обліку представників оператора системи розподілу, було здійснено у відповідності до п. 10.1 Договору та п. 7.5. Правил, оскільки ОСОБА_2 , яка є власником будинку, будучи належно повідомленою про припинення постачання електричної енергії, сама просила припинити постачання електричної енергії. 
Відповідач просить рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності сторін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того що, позивачем не доведено неправомірність дій працівників АТ «Прикарпаттяобленерго» при відключенні об`єкту від електропостачання та понесення ним втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань чи інших негативних явищ.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 . Наведене підтверджується копією паспорта позивача (т. 1 а.с.11).
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.11.2015 року, яке залишене без змін ухвалою Верховного Суду від 13.01.2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1 з будинку за адресою АДРЕСА_2 відмовлено (т. 1 а.с. 194-197).
26 лютого 2019 року працівниками АТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Коломийська» складено акт про недопуск, згідно якого споживач ОСОБА_3 на об`єкті споживача АДРЕСА_5 не надав доступу до приладу обліку та зняття контрольного показника лічильника, до 12.03.2019 року споживачу запропоновано забезпечити доступ до розрахункового засобу комерційного обліку (т. 1 а.с.33).
Адміністрацією філії «Коломийська» споживачу ОСОБА_3 надіслано попередження про вимкнення за недопуск до розрахункового засобу комерційного обліку, відповідно якого споживачу запропоновано до 12.03.2019 року забезпечити доступ до електроустановки розрахункового засобу комерційного обліку та попереджено що у разі недопуску до засобу обліку буде припинено постачання електричної енергії з 13.03.2019 року. (т. 1 а.с.34).
Згідно фіскального чеку Укрпошти та списку відправлення № 831, АТ «Прикарпаття обленерго» 26.02.2019 року надіслало вищезазначене попередження рекомендованим листом на адресу АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.35).
Відповідно до повідомлення про відключення від 26.03.2019 року, споживачу за адресою АДРЕСА_2 , припинено електропостачання о 11 год. 50 хв. за недопуск до лічильника (т. 1 а.с.9).
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. 
Позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом про визнання неправомірними дій працівників відповідача АТ «Прикарпаттяобленерго» щодо відключення господарства по АДРЕСА_2 від електропостачання та стягнення заподіяної діями відповідача йому, як споживачу електроенергії, моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 
Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами, які визначають правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулюють відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин.
Відносини між споживачем та постачальником електроенергії регулюються, зокрема, також Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Постанова) в редакції 21.12.2018 року (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1.1.2 Постанови, відмова в доступі до об`єкта споживача - дії та/або бездіяльність споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на якій розташований/розміщений об`єкт споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника, оператора системи розподілу (передачі) щодо виконання своїх функцій, передбачених цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про недопуск.
Відповідно до п.7.5. Постанови, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:
електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі:
заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;
недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.
Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.
Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).
Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.
У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.
Згідно підпункту 7 п. 5.2.1 Постанови, електропостачальник має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку;
Відповідно до підпунктів 12-13 пункту 5.5.5 Постанови, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.
За змістом п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року№312 датою отримання попередження для споживача у даному випадку є третій календарний день від дати отримання попередження поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Відповідно до чеку Укрпошти та списку відправлення № 831 АТ «Прикарпаттяобленерго» 26.02.2019 року направило на адресу АДРЕСА_6 . В. Івасюка АДРЕСА_1 район Івано-Франківська область рекомендований лист з копією акту про недопуск від 26.03.2019 року та попередженням про вимкнення електроенергії за недопуск до розрахункового засобі комерційного обліку.
Третя особа - ОСОБА_2 , яка згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.06.1990 року являється власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 210) підтвердила, що її як власника господарства та споживача електроенергії було повідомлено про припинення постачання електроенергії до зазначеного господарства, на що вона погодилася. 
Посилання апелянта на те, що акт про недопуск від 26.02.2019 року не відповідає дійсності, оскільки складений щодо споживача ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_2 , однак помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заслуговують на увагу, оскільки власником вказаного будинковолодіння являється ОСОБА_2 , яка згідно її письмового пояснення не зверталася із заявою про укладення договору про постачання електричної енергії. У свою чергу ОСОБА_1 , який вважає себе побутовим споживачем по об`єкту за адресою АДРЕСА_2 , також не звертався із заявою про укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у зв`язку із зміною споживача, так як власник та споживач ОСОБА_3 помер.
Нарахування та сплата за спожиту електроенергію згідно повідомлень АТ «Прикарпаттяобленерго» за адресою АДРЕСА_2 , здійснювалася за о/р НОМЕР_2 , платник ОСОБА_3 (а.с.12).
З огляду на зазначене, фактичний власник господарства по АДРЕСА_2 та користувач електроенергії ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про припинення електропостачання у зв`язку з недопуском до лічильника.
Чинне законодавство не містить положення відповідно до якого, електропостачальник зобов`язаний надсилати повідомлення про припинення електропостачання усім зареєстрованим фактичним споживачам електроенергії. 
За встановлених обставин, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про визнання дій неправомірними, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.  Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення вказаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні. Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.
Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                Г.П. Мелінишин
                                                                Л.В. Ясеновенко