ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3741/20 Справа № 185/9883/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.
               при секретарі - Кругман А.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року по справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, - 
в с т а н о в и л а:

       У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався на гірничомонтажній дільниці №5 Філії «ПУ МДР ГШО» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім.Героїв Космосу» шахта «ім.Героїв Космосу».
       Вказувала, що причиною настання нещасного випадку стали недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення трудової і виробничої дисципліни в частині: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків, що підтверджується складеними комісією з розслідування нещасного випадку актом за формою Н-5 від 08 квітня 2018 року та актом №2 за формою Н-1 від 25 квітня 2018 року, затвердженими заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
       Зазначала, що комісією також встановлено, що ймовірно смертельна травма відбулась у результаті обриву обвідного блоку в ході дії на нього каната лебідки 1ЛГКН із-за недосконалого кріплення цього блоку і знаходження потерпілого в небезпечній зоні, на відстані не більше 15 метрів від нього.
       Посилаючись на те, що внаслідок втрати сина їй завдана моральна шкода, яка полягає в постійно психологічно-емоційних відчуттях страждання, самотності, депресії, так як остання позбавлена спілкування, турботи та любові рідної дитини, що свідчить про втрату нормальних життєвих зв`язків, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування завданої їй смертю сина моральної шкоди 834 600 грн. 
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання стосовно судових витрат.
       В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, збільшивши суму грошового відшкодування моральної шкоди до 834 600 грн. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано глибини її моральних та душевних страждань, оскільки звістка про смерть сина завдала їй глибоких моральних та душевних страждань, вона зазнала сильне потрясіння, яке буде відчувати впродовж усього свого життя, постійно перебуває в напруженому стані. 
       26 лютого 2020 року від відповідача ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
        ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який трапився 08 квітня 2018 року на шахті ім.Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з тілесними ушкодженнями, які призвели до смерті, а саме, травматичний шок, множинні травми органів грудної порожнини, контакт з іншими та не уточненими механізмами.
       Відповідно до акту №2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 25 квітня 2018 року, затвердженим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, який стався 08 квітня 2018 року о 05.00 годині з ОСОБА_2 , електрослюсарем підземним Філії «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу там ремонту гірничошахтного обладнання» ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля», комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ймовірно смертельна травма відбулась у результаті обриву обвідного блоку в ході дії на нього каната лебідки 1ЛГКН із-за недосконалого кріплення цього блоку і знаходження потерпілого в небезпечній зоні, на відстані не більше 15 метрів від нього (п.6 акту), а причиною настання нещасного випадку стали недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення трудової і виробничої дисципліни в частині: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків (п. 7 акту). 
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість моральних страждань позивача, вважав за необхідне стягнути з відповідача на її користь 150 000 грн., що б на думку суду буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Предметом указаного спору є відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу смертю особи - її сина.
       Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (частина перша статті 14 Закону №1105-XIV). 
       Обставини щодо причин цієї події встановлені відповідними документами, складеними комісією, дійсність яких сторонами не оспорювалась.
       Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
       Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (стаття 11 ЦК України). 
       Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про охорону праці» саме на роботодавця покладено обов`язок створення на кожному робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.
       Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.
       Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
       Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
       Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.
       Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
       Суд першої інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз`яснення, викладені у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», конкретні обставини нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, внаслідок якого настала смерть сина позивачки. 
       Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.
       При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд першої інстанції, з урахуванням глибини та ступеню моральних і фізичних страждань позивача, яких вона зазнала та зазнає внаслідок смерті сина, що є незворотнім, а також з урахуванням принципів розумності і справедливості належним чином обґрунтував свої висновки щодо стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., і цей розмір правомірно вважав таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивача.  
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що судом першої інстанції не повністю враховані обставини даної справи є хибними. 
       Рішення ухвалене з урахуванням загальних засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України): справедливості, добросовісності та розумності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують. 
       Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. 
       Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін. 
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий: Демченко Е.Л.

               Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.