ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року                                                                                      Справа № 906/680/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя                                                    Гудак А.В.,
судді                                                                                Олексюк Г.Є.,
судді                                                                                Маціщук А.В.
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача: Невисевич М.В. директор                                                          
відповідача: Ніколаєнко Т.І., Слівінський А.О. адвокат 
третьої особи на стороні відповідача : не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного       апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  Ніколаєнко Тетяни Іванівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 (суддя Прядко О.В., м.Житомир, повний текст складено 02.12.2019)
за позовом          Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"
до           Ніколаєнко Тетяни Іванівни 
за участю         у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради                    
про       стягнення 51218,20 грн
В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.
1. Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Ніколаєнко Тетяни Іванівни 51218,20 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельних майданчиків №15 та №180.
2. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі №906/461/15 за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Ніколаєнко Тетяни Іванівни про стягнення 14952,52 грн. та зобов`язання звільнити торгівельні майданчики № 15 та № 180, зокрема, в частині задоволених позовних вимог щодо звільнення вказаних торгівельних майданчиків шляхом вивезення металевих кіосків за межі території Підприємства    райспоживспілки "Кооперативний ринок".
3. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Ніколаєнко Тетяни Іванівни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 33617,84 грн. неустойки, нарахованої за неповернення торгівельних майданчиків №15 та №180 за період з 01.04.2016 по 01.11.2018, а також 1260,94 грн. сплаченого судового збору. В іншій частині в позові відмовлено.
4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що оскільки відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення орендованих торгівельних майданчиків № 15 та № 180, а також рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі № 906/461/15, позивач скористався своїм правом на нарахування відповідачу неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення за наступний період з 01.04.2016 по 01.11.2018, що стало предметом доказування у даній справі.
5. Судом першої інстанції встановлено, що органами ДВС вчинялись дії по примусовому виконанню наказу суду № 906/461/15 в 2016 році. Протягом 2017-2018 р.р., будь-яких дій на виконання вищевказаного наказу органами ДВС не вчинялись, окрім винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 48260147 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області № 906/461/15 про звільнення торгівельних майданчиків №180 та №15 загальною площею 8кв.м. та 6.75кв.м. розташованих на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок". Крім того, згідно листа слідчого управління ГУНП в Житомирській області на виконання вимог суду № 12608/105/24-2019 від 18.11.2019, вбачається, що в Головного управляння Національної поліції в Житомирській області відсутні будь-які відомості щодо надходжень та розгляду звернень, які б стосувались Ніколаєнко Тетяни Іванівни (а.с. 176).
6. Як вбачається з наданих відповідачем та третьою особою доказів, рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі № 906/461/15 в частині звільнення торгівельного майданчика № 180 загальною площею 8кв.м. розташованого на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" за адресою Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, шляхом вивезення металевих кіосків за межі території підприємства райспоживспілки "Кооперативний ринок", було виконано 29.03.2017, що підтверджується договором купівлі-продажу майна № 1 від 29.03.2017, актом приймання-передачі від 29.03.2017, рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 67 від 21.03.2017 та паспортом прив`язки розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної форми власності по вулиці Шевченка , 40 в м. Коростишеві від 29.03.2017 (а.с. 86-90), про що позивача було повідомлено шляхом надіслання відповідного акту (а.с. 91-92). Щодо торгівельного майданчика № 15 площею 6.75 кв.м., судом першої інстанції встановлено, що даний майданчик був звільнений 29.11.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами свідків від 10.09.2019 (а.с. 156-157) та актом обстеження тимчасової споруди та місця її розміщення №2848 (а.с. 93), що не заперечується сторонами.
7. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині вимог про стягнення з відповідача 33617,84 грн. неустойки, з яких 22599,00 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 15 за час прострочення з 01.04.2016 до 01.11.2018 та 11018,84 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 180 за час прострочення з 01.04.2016 до 29.03.2017. В частині стягнення 17600,36 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 180 за час прострочення після 29.03.2017 слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
8. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Ніколаєнко Тетяна Іванівна звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 28 листопада 2019р. у справі №906/680/19, постановивши нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.  
9. Вважає, що суд першої інстанції порушивши правила оцінки доказів з позиції їх достатності та належності, в основу рішення поклав матеріали виконавчого провадження з виконання рішення суду від 30.06.2015 про зобов`язання мене звільнити торгівельні місця. Суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача, що об`єктами оренди за договором виступили жодним чином не індивідуалізовані площі у 6,75 та 8 кв.м. асфальтобетонного покриття - об`єкту благоустрою земельної ділянки запасу Коростишівської міської ради загальною площею 1,2 га. Сам позивач не має відносно асфальтобетонного покриття жодних майнових прав, однак здійснюючи його самовільне захоплення, укладає відносно нього договори оренди. 
10. Скаржник зазначає, що одразу після винесення рішення судом у справі №906/461/15 від 30.06.2015 відповідач перемістила належні їй конструкції на інше місце жодним чином не індивідуалізованої площі в 1,2 га асфальтобетонного покриття з дозволу його власника - Коростишівської міської ради. Це доводить і те, що самим договором оренди передбачено, що позивач сам переміщає торгівельні конструкції орендаря у випадку не звільнення торгівельного місця протягом семи днів після припинення дії договору (пункт 4.2.5) і якби скаржник дійсно цього не зробила, вони були б переміщені позивачем. Жоден державний виконавець не може звільнити не індивідуалізоване майно на не індивідуалізованій площі ринку в 1,2 га. 
11. Адвокат скаржника та Ніколаєнко Тетяна Іванівна вважають, що суд першої інстанції незаконно поклав тягар доказування обставин приймання-здавання об`єктів оренди саме на відповідача. Відповідач, за відсутності договірної необхідності сторін у документальному оформленні ними приймання-передачі об`єктів оренди, наперед позбавлений можливості документально підтвердити повернення майна орендарю, єдиним належним та допустимим доказом при зворотньому і був би такий акт, аналогічно як розписка про одержання. Навпаки, суд першої інстанції не вимагав від позивача жодного доказу, начебто, реального користування об`єктами оренди, що ставить під сумнів безсторонність та об`єктивність суду при вирішенні спору.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи. 
12. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ніколаєнко Тетяни Іванівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.19р. по справі №906/680/19 та розгляд апеляційної скарги Ніколаєнко Тетяни Іванівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.19р. по справі №906/680/19 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.
13. Від відповідача 17.02.2020 надійшло клопотання про призначення справи №906/6800/19 до судового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін, з посиланням на те, що значення самої справи має виключений суспільний інтерес до діяльності Комунального підприємства "Міський ринок", якому позивач перешкоджає здійснювати господарську діяльність та розгляд справи в письмовому провадженні позбавляє сторін права на повноцінний розгляд справи у судовому засіданні, в якому сторони наділені правами щодо доказування своєї позиції, подання доказів, висловлення зауважень, заперечень щодо доводів позиції іншої   сторони, заявлення сторонами клопотань та в даному випадку не сприяє правильному вирішенню спору.
14. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 постановлено розгляд апеляційної скарги Ніколаєнко Тетяни Іванівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та розгляд апеляційної скарги призначено на   04 березня 2020 року.
15. На адресу суду 04.03.2020 від представника відповідача - адвоката Слівінського А.О. надійшли для долучення до матеріалів справи ряд постанов Північно-західного апеляційного господарського суду, які на думку відповідача ухвалені в аналогічних правовідносинах з позивачем.
16. На адресу суду 04.03.2020 від адвоката Слівінського А.О. в якості представника Коростишівської міської ради надійшло клопотання про залучення в даній справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області.
17. Дане клопотання обґрунтовує тим, що на території ринку за адресою вул .Шевченко, 40 в м.Коростишеві, послуги ринку надає Комунальне підприємство "Міський ринок" Коростишівської міської ради, яке обліковує торгівельні площі (асфальтобетонне покриття) ринку на своєму балансі та є їх комунальним власником, що встановлено судовими рішеннями всіх інстанцій у справі №906/41/19. Орган місцевого самоврядування в 2018 році звернувся з позовом до суду (справа 906/1060/18) про заборону незаконної діяльності позивача та його засновника, а також про звільнення останніми самовільно захопленої земельної ділянки, оскільки такі дії заважають наданню послуг ринку населенню комунальним підприємством, а також, завдають щорічних мільйонних збитків місцевому бюджету, так як захоплювач комунальної території не сплачує жодних коштів до міського бюджету, а ні орендну плату, а ні земельного податку в розмірі 13% від нормативної грошової оцінки землі. Оскільки даний спір є майновим, нерозривно пов`язаний з правовідносинами, що виникають у зв`язку з самовільним зайняттям належної Коростишівській міській раді земельної ділянки та асфальтобетонним покриттям, належному спеціально створеному для торгівлі на ринку комунальному підприємству, а обставини щодо орендних відносин відносно такого майна, неодмінно будуть впливати та зачіпати інтереси означеного органу, як їх власника, необхідним є участь при вирішенні даної? справи Коростишівської міської ради. 
18. Відповідач та її адвокат в судовому засіданні 04.03.2020 підтримали подане клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області. 
19. Директор позивача в судовому засіданні 04.03.2020  заперечив щодо задоволення клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області, оскільки вважає, що орендні відносини, які виникли між позивачем Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та відповідачем Ніколаєнко Тетяною Іванівною завершилися у 2018 році і яким чином розгляд даної справи  щодо стягнення неустойки буде впливати на права Коростишівської міської ради.
20. Заслухавши представників сторін, колегія суддів вирішила відмовити в задоволені клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області, враховуючи наступне.
21. Частиною 1 ст. 50 ГПК України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не посилалась на, необхідність залучення Коростишівської міської ради до участі у справі та вказана міська рада не зверталась до суду першої інстанції з заявою про вступ останньої у справу на стороні відповідача.
22. Посилання заявника на те, що спір в даній справі нерозривно пов`язаний з правовідносинами, що виникають у зв`язку з самовільним зайняттям належної Коростишівській міській раді земельної ділянки та асфальтобетонним покриттям, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такі аргументи заявника спрямовують спір у площину правовідносин (оренди землі), що не були предметом дослідження в суді першої інстанції та участі в яких Ніколаєнко Тетяни Іванівни не приймає, а спір в даній справі стосується питання стягнення неустойки у розмірі подвійної плати, відповідно до ст. 785 ЦК України за невиконання обов`язку покладеним на відповідача рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі №906/461/15 за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Ніколаєнко Тетяни Іванівни про стягнення 14952,52 грн. та зобов`язання звільнити торгівельні майданчики № 15 та № 180, зокрема, в частині задоволених позовних вимог щодо звільнення вказаних торгівельних майданчиків шляхом вивезення металевих кіосків за межі території Підприємства       райспоживспілки "Кооперативний ринок".
Колегія суддів погоджується із доводами позивача, в частині, щодо окремого й самостійного характеру зобов`язань Ніколаєнко Тетяни Іванівни з повернення торговельних місць від правовідносин Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" з повернення земельної ділянки Коростишівській міській раді.
23. Враховуючи те, що Коростишівською міською радою не доведено, яким чином оскаржуване рішення може вплинути на її права та обов`язки, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області не підлягає задоволенню.
24. Після оголошення колегією суддів результатів розгляду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області, відповідач та адвокат відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції.  Зазначили, що суд першої? інстанції порушивши правила оцінки доказів з позиції їх достатності та належності, в основу рішення поклав матеріали виконавчого провадження з виконання рішення суду від 30.06.2015р. про зобов`язання відповідача звільнити торгівельні місця. Суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача, що об`єктами оренди за договором виступили жодним чином не індивідуалізовані площі у 6,75 та 8 кв.м. асфальтобетонного покриття - об`єкту благоустрою земельної ділянки запасу Коростишівської міської ради загальною площею 1,2 га. Сам позивач не має відносно асфальтобетонного покриття жодних майнових прав, однак здійснюючи його самовільне захоплення, укладає відносно нього договори оренди. Відповідач, за відсутності договірної необхідності сторін у документальному оформленні ними приймання-передачі об`єктів оренди, наперед позбавлений можливості документально підтвердити повернення майна орендарю, єдиним належним та допустимим доказом при зворотньому і був би такий акт, аналогічно як розписка про одержання. Просять суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської? області від 28 листопада 2019р. у справі №906/680/19, постановивши нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.  
25. Директор позивача в судовому засіданні 04.03.2020  апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі та надав відповідні пояснення, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Ніколаєнко Тетяни Іванівни без задоволення.
26. В судове засідання 04.03.2020 Комунальне підприємство "Міський ринок" Коростишівської міської ради свого представника не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило. 
27. Стаття 43 ГПК України    зобов`язує учасників судового процесу та їх представників  добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.
28. Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
29. Застосовуючи згідно з частиною 1    статті 3 ГПК України,    статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    при розгляді справи частину 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
30. Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради. 
31. Відповідно до    статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.
32. Заслухавши пояснення Ніколаєнко Тетяни Іванівни , її адвоката та директора позивача в судовому засіданні 04.03.2020, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Ніколаєнко Тетяни Іванівни слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 залишити без змін, виходячи з наступного.
33. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до підпункту 1.1 Статуту Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", воно є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, яка є його засновником та власником всього майна.(а.с.10,11).
34. Згідно підпункту 1.2 даного Статуту, Підприємство райспоживспілки "Кооперативний ринок" є правонаступником прав та обов`язків КП "Кооперативний ринок" й створене виділенням з райспоживспілки на базі майна КП "Кооперативний ринок" відповідно до рішення Ради Засновників зборів від 25 листопада 2003 року, протокол №5 з передачею йому прав і зобов`язань райспоживспілки в межах прав та зобов`язань КП "Кооперативний ринок".
35. Відповідно до підпунктів 2.3.2 та 2.3.3 пункту 2.3 Статуту, одним з предметів діяльності підприємства є організація і надання ринкових послуг населенню, організаціям, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку і надають послуги та надання в оренду основних засобів та торгових місць ринку.
36. 31 грудня 2013 року між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Ніколаєнко Тетяни Іванівни (орендар) укладено договір оренди №131(далі за текстом - договір)(а.с. 17).
37. За умовами пункту 1.1. договору, предметом договору є торгівельні майданчики №15 та №180 площею 6,75 кв.м та 8 кв.м., місцезнаходження яких зазначені на плані розміщення торгівельних місць ринку.
38. Згідно п. 1.3 договору, об`єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.
39. Відповідно до положень п. 2.1 договору, орендар набуває права користування об`єктом оренди з дати початку дії договору відповідно до п. 6 договору, тобто з 01.01.2014 року до 31.12.2014 року включно.
40. Пунктом 3.1 договору сторони визначили, що орендна плата складає 364,50 грн. та 461,60 грн. на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата.
41. Відповідно до п. 4.3.3 п. 4.3 договору, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
42. У зв`язку з неналежним виконанням ФОП Ніколаєнко Т.І. своїх договірних зобов`язань в частині сплати орендної плати, Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ФОП Ніколаєнко Т.І. заборгованості з орендної плати згідно договору № 131 від 31.12.2013 за торгівельні майданчики № 15 та № 180 в сумі 1569,68 грн. та неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а саме за період з 28.06.2014 по 01.03.2015, в       сумі 13382,84 грн., а також зобов`язання Ніколаєнко Т.І. звільнити торгівельні майданчики № 15 та № 180 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території ПР "Кооперативний ринок".
43. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2015 у справі №906/461/15, позов Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" задоволено у повному обсязі, стягнуто з ФОП Ніколаєнко Т.І. на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" - 1569,68 грн. заборгованості з орендної плати; 13382,84 грн. неустойки в розмірі подвійної плати за користування торгівельними майданчиками та 3045,00 грн. судового збору. Крім того зобов`язано ФОП Ніколаєнко Т.І. звільнити торгівельний майданчик №15 площею 6,75 кв. м. та торгівельний майданчик № 180 площею 8 кв. м., які розташовані на території Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул.Шевченко, 40 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території Підприємства       райспоживспілки "Кооперативний ринок"(а.с. 12-16).
Даними судовими рішеннями встановлено наступні обставини:
«…Торгівельні майданчики №15 та №180 обліковуються на балансі підприємства і є майном, яке передано до ПР "Кооперативний ринок" від власника - Коростишівської райспоживспілки згідно інвентаризаційного опису №3 від 31.12.2003 року /т.1, а.с 85-92/….
….В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань, 26.06.2014 року позивач направив              відповідачу претензію, в якій повідомив останнього, що заборгованість              за квітень - червень 2014 року становить 2475,45 грн., заявив про відмову від договору оренди, в порядку       статті 782 Цивільного кодексу України       та пункту 4.2.4 договору, та висунув вимогу щодо повернення              предмету договору оренди /т.1, а.с. 21/….
….Як підтверджено матеріалами справи, позивач своїм листом від 26.06.2014 року відмовився від договору у зв`язку з тим, що Ніколаєнко Т.І. не сплачувала орендну плату протягом трьох місяців, та висунув вимогу про повернення торговельних майданчиків №15 та №180….
….Оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення орендованих торгівельних майданчиків, позивач правомірно скористався своїм правом та нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а саме за період з 28.06.2014 року по 01.03.2015 року, яка складає 13382,84 грн….
….Щодо вимоги про звільнення торгівельних майданчиків №15 та №180 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території ПР "Кооперативний ринок", то судом першої інстанції правомірно зазначено, що припинення відносин за договором оренди має наслідком повернення орендованої речі, або речей, або вчинення адекватних інших дій, які свідчать про поворотне одержання орендодавцем переданого в оренду. Оскільки за умовами договору, який виконувався обома сторонами, було передано саме такі об`єкти, які були предметом цих договорів (торгівельні майданчики №15 та №180), вимога звільнити ці об`єкти повинна тлумачитись як повернення переданого в користування майна. З огляду на наведені вище положення частини 1 статті       782       та частини 1 статті       785 Цивільного кодексу України       та умов договорів оренди, зокрема пунктів 1.1, 4.1.1., 4.3.8 господарський суд Житомирської області підставно та обґрунтовано задоволив дану вимогу….
….Статутом позивача (пункт 1.1 Статуту) визначено, що Підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств              (далі райспоживспілка), яка є його засновником та власником всього майна….
….Відповідно до пункту 3.1 Статуту позивача, майно підприємства складається з основних засобів, переданих власником підприємства - райспоживспілкою - в оперативне управління, а також інших цінностей, набутих у процесі господарської діяльності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.
Згідно інвентаризаційного опису №3 від 31.12.2003 року Коростишівська райспоживспілка передала, а Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" для забезпечення діяльності підприємства прийняло торгівельні майданчики за відповідним переліком /т.1, а.с. 85-92/. Серед прийнятих торгівельних майданчиків значаться також майданчики під №15 та №180.
Відповідно до пункту 4.3.1 Статуту, підприємство користується майном, переданим райспоживспілкою, як внесок до статутного фонду, і має право здавати в оренду, надавати за плату в тимчасове користування будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, торговельні місця, торговельні майданчики тощо.
Таким чином, торгівельні майданчики, які є об`єктами оренди належать позивачу на праві власності і він, як власник, має право на володіння, користування та розпорядження зазначеними об`єктами права власності, зокрема вправі як власник передавати в оренду іншим суб`єктам господарювання.
Відтак, безпідставними є твердження апелянта про те, що договір не містить роз`яснення, що собою являють об`єкти оренди.
Так, згідно пункту 1.1. Договору, предметом договору є торгівельні майданчики №15 та №180 площею 6,75 кв.м та 8 кв.м., місцезнаходження яких зазначені на плані розміщення торгівельних місць              ринку. Тобто, об`єктом оренди є саме торгівельні місця.
Водночас, скаржник помилково ототожнює поняття торговельного місця з земельною ділянкою, і, обґрунтовуючи свої доводи, наполягає на тому, що у позивача відсутнє право користування земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка, на якій розташовано ринок, не відведена позивачу у встановлений законом спосіб в оренду.
Так, на час розгляду справи судами, земельна ділянка перебуває у комунальній власності міста, відносини між Коростишівською міською радою та позивачем щодо користування земельною ділянкою врегульовано шляхом укладання договору на оплату резервування земельної ділянки №118 від 31.03.2009 року з подальшими змінами і доповненнями до нього /т.1, а.с. 47-55).
Відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Мінекономіки, Міністерства внутрішніх справ, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації від 26.02.2002 року №57/188/84/105 та прийнятих у відповідності з ними Правил торгівлі на ПР "Правил торгівлі на ПР "Кооперативний ринок" територія ринку має відокремлену і відгороджену від проїжджої частини, житлового і комунального секторів ділянку землі.
Відповідно до пункту 13 Правил торгівлі на ринках, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в правилах торгівлі на ринка, що затверджуються відповідно до законодавства.
З наведеного вбачається пов`язаність питання організації та здійснення господарської діяльності на ринку з набуттям у встановлений спосіб прав користування земельною ділянкою, однак це питання не пов`язане з належним використанням торгівельного місця особою, яка його займає.
Скаржник помилково підмінює поняття "володілець торговельного місця" та "володілець земельної ділянки", а тому той факт, що у позивача відсутні документи на підтвердження права користування земельною ділянкою не має відношення до спірних правовідносин, які виникли з договору оренди торгівельних місць, які не мають в своїй основі користування земельною ділянкою, оскільки в оренду ринком надається не земельна ділянка, а площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю тощо, тобто торговельне місце.
Укладення договору оренди торговельного місця є обов`язковим відповідно до пункту 20 Правил торгівлі на ринках.
Разом з тим місцевим господарським судом правомірно звернуто увагу на те, що оспорювати незаконність використання земельної ділянки може лише власник земельної ділянки чи законний землекористувач. Натомість, фізична особа-підприємець Ніколаєнко Т.І. не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки, на якій розміщені торгівельні місця.
Колегія суддів зауважує, що договір оренди (найму) є різновидом договору з надання послуг. Послуги, отримання яких було метою укладення договору оренди від 31.12.2013 року №131,              орендарю надані. Відповідач отримав торгівельні місця №15 та №180 для здійснення своєї господарської діяльності, пов`язаної з торгівлею на              ринку.
При цьому, порушенням              прав і охоронюваних законом інтересів при оспоренні правочину є неможливість одержання особою того, на що вона розраховувала              при укладенні договору,              або його виконання призведе (призводить) до звуження належного їй блага. Здійснення Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" діяльності з торгівлі на ринку без належного оформлення права користування земельною ділянкою, не є обставиною, з якою може бути пов`язане порушення прав орендаря торгівельного місця.
Надання ринком              послуг і створення умов для продавців              і покупців регулюються у тому числі законодавчими положеннями про публічний договір (стаття 633 Цивільного кодексу України), відповідно до яких ініціатором    укладення    такого договору    є особа, яка              виявляє бажання споживати такі послуги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з такою заявою зверталась до позивача /т.1, а.с.44/ та зобов`язувалась виконувати умови договору….»
44. У зв`язку з невиконанням відповідачем вищевказаного рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі №906/461/15 позивач звернувся до органів державної виконавчої служби.
45. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.11.2019 витребувано у відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області       у строк до 26.11.2019 належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження №48260147(а.с. 161-162).
46. На виконання вимог вищезгаданої ухвали відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області          надано копії матеріалів виконавчого провадження №48260147 щодо виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/461/15 від 22.07.2015 (а.с.179-213), які свідчать про наступне.
47. Постановою старшого державного виконавця    відділу    державної виконавчої служби Коростишівського РУЮ в Житомирській області 27.07.2015 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/461/15 від 22.07.2015(а.с.183).
48. Державним виконавцем відділу ДВС Коростишівського РУЮ в Житомирській області 07.04.2016 направлено вимогу №996 боржнику про звільнення останньою        торгівельного майданчика № 180, №15, загальною площею 8кв.м. та 6.75 кв.м. на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", що знаходиться за адресою Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, шляхом вивезення металевих кіосків за межі території підприємства, у строк до 10.04.2016(а.с. 185).
49. Постановою старшого державного виконавця Коростишівського РВ ДВС від 07.06.2016 на виконання постанови ДВС від 06.06.2016 про передачу матеріалів виконавчого провадження, виконавче провадження № 48260147 з примусового виконання наказу №906/461/15 було передано на виконання    до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області. Яке, відповідно до постанови від 07.06.2016, було прийнято       до виконання       державним виконавцем відділу примусового       виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області Сладь Т.П.(ст. 179-180).
50. Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 13.07.2016 було направлено запит №3.2/22051 до Господарського суду Житомирської області з метою уточнення інформації щодо стадії розгляду справи наказ на виконання якої перебуває у відділі в ДВС(а.с.192).
51. Старшим державним виконавцем, для забезпечення повного та своєчасного виконання рішення суду 25.07.2016  направлено вимогу до боржника бути присутньою 04.08.2016 з 15:00 год. до 18:00 год. біля торгівельного майданчика № 15(а.с. 193).
52. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 26.07.2016 винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ(а.с. 196).
53. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень    управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 03.08.2016 складено акт про те, що станом на 03.08.2016 рішення суду у справі №906/461/15 боржником не виконано у зв`язку з чим постановою        державного виконавця від 03.08.2019 на боржника було накладено штраф у розмірі 170,00 грн.(а.с. 197, 199).
54. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 03.08.2016    складено подання та винесено постанову від 04.08.2016 про утворення при відділі примусового виконання рішень       управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області виконавчої групи щодо виконання виконавчого провадження №48260147 та затверджено її склад(а.с. 200-202).
55. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень    управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 17.08.2016 складено акт про те, що станом на 03.08.2016 рішення суду у справі № 906/461/15 боржником не виконано у зв`язку з чим постановою       державного виконавця від 18.08.2019 на боржника було накладено штраф у розмірі 340,00 грн(а.с. 203-204).
56. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 30.10.2018 складено та направлено подання до Коростишівського районного відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про вчинення боржником кримінального правопорушення, згідно якого просить відкрити кримінальне провадження       відносно Ніколаєнко Тетяни Іванівни (а.с.207-208) .
57. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень       управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області 30.10.2018 винесено постанову закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 906/461/15 від 22.07.2015 на підставі ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с. 212).
58. Таким чином, встановлено, що органами ДВС ГТУЮ у Житомирській області вчинялись дії по примусовому виконанню наказу суду № 906/461/15 в 2016 році. Однак, протягом 2017-2018 років будь-яких дій на виконання вищевказаного наказу органами ДВС не вчинялись, окрім звернення до відділення поліції    про вчинення боржником кримінального правопорушення та у той самий день винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48260147 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області № 906/461/15 про звільнення торгівельних майданчиків №180 та №15 загальною площею 8кв.м. та 6.75кв.м. розташованих на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"
59. На виконання ухвали суду першої інстанції від 06.11.2019 листом слідчого управління ГУНП в Житомирській області № 12608/105/24-2019 від 18.11.2019 повідомлено, що у Головного управління Національної поліції в Житомирській області відсутні будь-які відомості щодо надходжень та розгляду звернень, які б стосувались Ніколаєнко Тетяни Іванівни (а.с. 176).
60. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за період користування торгівельними майданчиками № 15 та № 180, а саме за період з 01.03.2015 по 01.04.2016, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №906/428/16 за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Ніколаєнко Тетяни Іванівни про стягнення 21478,60 грн. неустойки, рішення Господарського суду Житомирської області від 06.07.2016 про відмову в позові скасовано та прийнято нове рішення у даній справі про задоволення позову, а саме: стягнуто з ФОП Ніколаєнко Т.І. на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 21478,60 грн. неустойки за період з 01 березня 2015 року по 01 квітня 2016 року (а.с.74-77). Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №906/428/16 встановлено, що  оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення орендованих торгівельних майданчиків, позивач правомірно скористався своїм правом та нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а саме за період з 01 березня 2015 року по 01 квітня 2016 року за торгівельний майданчик №15       9477 грн. та за торгівельний майданчик №180  12001,60 грн.
61. Відповідно до ч. 4     ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
62. Дійсно, преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
63. Таким чином, колегія суддів вважає преюдиціальними обставини: щодо незвільнення торгівельних майданчиків, як наслідок стягнення подвійної орендної плати відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України; щодо підміни відповідачем поняття "володілець торговельного місця" та "володілець земельної ділянки", а тому той факт, що у позивача відсутні документи на підтвердження права користування земельною ділянкою не має відношення до спірних правовідносин, які виникли з договору оренди торгівельних місць, які не мають в своїй основі користування земельною ділянкою, оскільки в оренду ринком надається не земельна ділянка, а площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю тощо, тобто торговельне місце, які встановлені судовими рішеннями у справах №906/461/15 та № 906/428/16.
64. За наступний період користування торгівельними майданчиками № 15 та № 180 після 01.04.2016 позивач направив на адресу відповідача лист №65 від 25.01.2018 про нарахування відповідачу на підставі ч.2   ст.785 ЦК України   неустойки за час прострочення користування торгівельними майданчиками № 15 та №180 на загальну суму 34696,20 грн. за період 01.04.2016 року по 01.11.2018 року та з вимогою її сплати, а також звільнення торгівельних майданчиків № 15 та №180 шляхом вивезення кіосків за межі території ПР "Кооперативний ринок" або укладення договорів на оренду кіосків на 2018 рік(а.с. 19), який було залишено відповідачем без відповіді.
65. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі № 906/461/15, зокрема, в частині звільнення ним торгівельного майданчика № 15 площею 6,75 кв. м. та торгівельного майданчика № 180 площею 8 кв. м. шляхом вивезення металевих кіосків за межі території Підприємства    райспоживспілки "Кооперативний ринок", позивач у порядку ч. 2          ст. 785 ЦК України    звернувся до Господарського суду Житомирської області з вимогою про стягнення з відповідача 51218,20 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельних майданчиків № 15 та №180 за час прострочення з 01.04.2016 по 01.11.2018, з яких 22599,00 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 15 та 28619,20 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком №180. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Ніколаєнко Тетяни Іванівни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 33617,84 грн. неустойки, нарахованої за неповернення торгівельних майданчиків №15 та №180, яке і є предметом оскарження
66. Як вбачається з матеріалів справи, за своєю правовою природою та змістом правового регулювання договір оренди № 131 від 31.12.2013 є договором найму (оренди).
67. Відповідно до п. 6    ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення       Цивільного кодексу України       з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
68. За приписами    ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
69. Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
70. Сплата наймачем орендної плати у встановлений строк є обов`язком, який випливає з положень статтей       759,       762 ЦК України       та умов договору.
71. Водночас, порушенням зобов`язання згідно    статті 610 ЦК України    є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежним виконанням, виходячи з встановлених судами обставин, є несплата відповідачем орендної плати протягом значного періоду часу, що також тягне за собою правові наслідки, передбачені частиною 1       статті 782 ЦК України.
72. Відповідно до    ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
73. Згідно пп. 4.2.4 п. 4.2 договору оренди № 131 від 31.12.2013, орендодавець має право відмовитися від цього договору, якщо орендар систематично порушує умови договору, або не вносить орендну плату протягом двох місяців підряд.
74. Відповідно до    статті 785 Цивільного кодексу України    у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
75. Аналогічна    норма узгоджена сторонами у пункті 4.3.8 договору, відповідно до якого, у разі припинення або розірвання договору, орендар зобов`язаний у 7-ми денний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду.
76. Таким чином, для застосування наслідків передбачених частиною другою    статті 785 Цивільного кодексу України    необхідно встановити обставини за якими орендар мав можливість передати майно що було предметом оренди але умисно цього обов`язку не виконав.
75. Так, колегією суддів встановлено, що з матеріалів виконавчого провадження № 48260147 вбачається, що 30.10.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48260147 з примусового виконання наказу № 906/461/15, виданого Господарським судом Житомирської області 22.07.2015 в якій, зокрема, зазначено про те, що під час перевірки виконання боржником - ФОП Ніколаєнко Т.І.    рішення суду, державним виконавцем встановлено, що рішення суду станом на 03.08.2016 та станом на 17.08.2016 нею не виконано, у зв`язку з чим на боржника було накладено штрафи у розмірі 170,00 грн. та 340,00 грн. Також у даній постанові зазначено про те, що 30.10.2018 державним виконавцем до органу досудового розслідування направлено подання про вчинення боржником кримінального правопорушення(а.с. 207 т.1). Докази отримання вказаного подання 01.11.2018 Коростишівським районним відділенням поліції підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с. 209 т.1). До матеріалів справи також долучені наступні документи, а саме: постанова про залучення прцівників органів внутрішніх справ від 26.07.2016(а.с.196 т.1), акти державного виконавця від 03.08.2016, 17.08.2016 про фіксацію що станом на вказані дати рішення суду від  30.06.2015 у справі № 906/461/15 не виконано, як наслідок на боржника (відповідача) накладені штрафи(а.с. 197, 203 т.1).  
76. Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно    ст. 129-1 Конституції України    суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
77. Відповідно до   ст. 18 ГПК України   судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.   Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
78. Тому ухилення та/або неможливість відповідача в даному випадку виконати рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі №906/461/15 зокрема, в частині задоволених позовних вимог щодо звільнення торгівельних майданчиків № 15 та № 180 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території Підприємства       райспоживспілки "Кооперативний ринок" полягає в суб`єктивній поведінці відповідача, що призвело до тривалого невиконання рішення суду, обов`язковість виконання якого встановлена   Конституцією України, тобто у невиконанні рішення суду у справі №906/461/15  наявна вина саме відповідача.
79. Згідно з ч. 2    ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Отже, неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою   статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.11.2018 року у справі №924/195/16.
80. Неустойка, передбачена нормою    ст. 785 ЦК України, є засобом забезпечення виконання зобов`язань, метою якого являється захист інтересів орендодавця в разі неповернення орендованого майна після закінчення строку дії договору або його дострокового розірвання, розмір якої ставиться в залежність від строку такого безпідставного користування майном.
81. Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом повернення об`єкту договору оренди. У разі не виконання обов`язку, передбаченого ч. 1   ст. 785 ЦК України, цивільним законодавством передбачена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.
82. Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої нормою ч. 2   ст. 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення об`єкта оренди, а не з фактичним користуванням майном, чи то перебуванням орендаря на цій території.
83. Разом з тим, вимогами ч. 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
84. Таким чином, встановлено, що відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення орендованих торгівельних майданчиків № 15 та № 180 згідно вимог чинного законодавства та на виконання умов договору оренди № 131 від 31.12.2013, а також рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі № 906/461/15, а отже позивач правомірно скористався своїм правом на нарахування відповідачу неустойки в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення.
85. Поряд з цим, матеріалами справи встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вчинялись дії по примусовому виконанню наказу суду № 906/461/15 в 2016 році. Однак, протягом 2017-2018 років, будь-яких дій на виконання вищевказаного наказу органами ДВС не вчинялись, окрім винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №48260147 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області № 906/461/15 про звільнення торгівельних майданчиків №180 та №15 загальною площею 8кв.м. та 6.75кв.м. розташованих на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" на підставі ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
86. Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі № 906/461/15 в частині звільнення торгівельного майданчика № 180 загальною площею 8 кв.м. розташованого на території підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" за адресою Житомирська обл . , м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, шляхом вивезення металевих кіосків за межі території підприємства райспоживспілки "Кооперативний ринок", було виконано 29.03.2017.
87. Дані обставини підтверджується договором купівлі-продажу майна № 1 від 29.03.2017 укладеного між Комунальним підприємством «Міський ринок» Коростишівської міської ради та фізичною особою Ніколаєнко Тетяною Іванівною , актом приймання-передачі від 29.03.2017, рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 67 від 21.03.2017 та паспортом прив`язки розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної форми власності по вулиці Шевченка, 40 в м. Коростишеві від 29.03.2017 (а.с. 86-90), про що позивача було повідомлено шляхом надіслання відповідного акту (а.с. 91-92).
88. Торгівельний майданчик № 15 площею 6.75 кв.м. був звільнений 29.11.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.09.2019 (а.с. 156-157) та актом обстеження тимчасової споруди та місця її розміщення №2848 від 19.12.2018(а.с. 93 т.1), що незаперечується сторонами. 
89. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині вимог про стягнення з відповідача 33617,84 грн. неустойки, з яких 22599,00 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 15 за час прострочення з 01.04.2016 до 01.11.2018 та 11018,84 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 180 за час прострочення з 01.04.2016 до 29.03.2017. В частині стягнення 17600,36 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком № 180 за час прострочення після 29.03.2017 слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.
90. Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не є власником асфальтобетонного покриття, на якій розташовані торгівельні майданчики, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки використання торгівельного місця не є тотожним використанню асфальтобетонного покриття. Правовідносини між Підприємством Коростишівської райспоживспілки" "Кооперативний ринок" та Коростишівською міською ради щодо асфальтобетонного покриття не впливають на предмет доказування у даній справі та не мають правового значення для даного спору про стягнення неустойки за користування торгівельним майданчиком.
Вказані обставини були предметом дослідження у справі №906/461/15 і в силу ч.4 ст. 75 ГПК України є преюдиціальними при розгляді даної справи і не підлягають доказуванню.
91. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір в даній справі належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились. 
92. Такий висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18          (провадження № 12-294гс18), від 05 червня 2019 року у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).
93. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
94. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
95. Відповідно до       ст.73 ГПК України       доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
96. Згідно із п.1 ст.76 ГПК України     суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
97. Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
98. Доводи скаржника про зловживання позивачем правом на звернення до суду про стягнення неустойки до договорами оренди, які припинили свою дію з одночасною бездіяльністю щодо передбаченої у договорі можливості позивача захистити своє право без звернення до суду та наданням постанов Північно-західного апеляційного господарського суду в аналогічних правовідносинах з позивачем, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані постанови прийнятті за інших обставин і доказів, ніж ті, які встановлені та дослідженні у даній справі.  
99. Відповідно до    ст.276 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
100. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
101. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку    ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269,       270,       273, 275,       276,       281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд   
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Ніколаєнко Тетяни Іванівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 28.11.2019 по справі №906/680/19 без змін.
2. Справу №906/680/19 повернути  Господарському суду Житомирської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "06" березня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.