Дата документу 11.03.2020 Справа № 330/1886/19

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 330/1886/19	Головуючий у 1-й інстанції Федорець С.В.	
Пр. № 22-ц/807/1070/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року                                                м. Запоріжжя
       
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області Данилюка О.С. на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у цій справі за скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Кудрановського Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, стягувач: прокуратура Запорізької області, боржник: Державна архітектурно-будівельна інспекція
ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду зі вищезазначеною скаргою (а.с.2-7), в якій просив постановити ухвалу, якою:
- рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 визнати неправомірним;
- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 № 330/1886/19 про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0585, площею 0,2758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування скарги зазначав, що ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 року у цивільній справі ЄУН № 330/1886/19 заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи – Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0585, площею 0,2758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувачем за відповідним виконавчим документом є прокуратура Запорізької області. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року у цивільній справі № 330/1886/19 задоволено заяву прокуратури Запорізької області про виправлення описки в ухвалі суду від 21.08.2019 року шляхом визначення строку звернення її до примусового виконання – «до 22.11.2019». Ухвала суду від 24.09.2019 року набрала законної сили 10.10.2019 року.
У подальшому прокуратурою Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» подано заяву про примусове виконання рішення від 18.11.2019 року № 05/1-1796/19 саме у частині заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти певні дії.
Однак, 21.12.2019 року прокуратурою області отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу ДВС від 05.12.2019 року, винесене на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, які визначені Законом. Разом із тим, державним виконавцем у повідомленні не зазначено, які конкретно вимоги Закону не було дотримано під час видачі судом ухвали від 21.08.2019 року з урахуванням ухвали суду від 24.09.2019 року.
Підсумовуючи вищевикладене, скаржник вважав рішення державного виконавця неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Федорець С.В. (а.с. 1).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 23) відкрито провадження у цій справі.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року (а.с. 35-36) у задоволенні скарги заступника прокурора Запорізької області у цій справі відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, заступник прокурора Запорізької області Данилюк О.С. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 35-64) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддіва Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.66).
Ухвалою апеляційного суду (а.с.67) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 69).
Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 11 березня 2020 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 76-,78) всі учасники цієї справи, окрім прокурора Чекаліної О.С., не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю прокурора Чекаліної О.С. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора Чекаліної О.С., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області Данилюка О.С. у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної скарги прокурора у цій справі, керувався ст.ст. 259, 260, 261, 447,450, 451 ЦПК України та виходив із такого.
Ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 року у цивільній справі № 330/1886/19 про забезпечення позову заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи – Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0585, площею 0,2758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувачем за відповідним виконавчим документом є прокуратура Запорізької області (а.с. 12-19)
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року у цивільній справі № 330/1886/19 задоволено заяву прокуратури Запорізької області про виправлення описки в ухвалі суду від 21.08.2019 року шляхом визначення строку звернення її до примусового виконання – «до 22.11.2019». Ухвала суду від 24.09.2019 року набрала законної сили 10.10.2019 року. (а.с. 20-21)
У подальшому, прокуратурою Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» подано заяву про примусове виконання рішення від 18.11.2019 року № 05/1-1796/19 саме у частині заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти певні дії.
05.12.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. за результатами розгляду заяви щодо примусового виконання ухвали № 330/1886/19, виданої 21.08.2019 року Якимівським районним судом Запорізької області, було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8-10).
Повідомлення старшого державного виконавця від 05.12.2019 року було отримано скаржником 21.12.2019 року, що підтверджується відміткою у супровідному листі (а.с. 11).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.
У ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, в ухвалі Якимівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2019 року про забезпечення позову не зазначено строк пред`явлення до виконання, що є порушенням вимог ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
В подальшому ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2019 року було виправлено описку у резолютивній частині ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2019 року та зазначено строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання, а саме до 22 листопада 2019 року.
Проте скаржником не доведено того факту, що ним ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2019 року із відміткою про строк виконання ухвали було надіслано до виконавчої служби разом із ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2019 року.
При цьому повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05 грудня 2019 року було винесено за результатами розгляду заяви щодо примусового виконання саме ухвали № 330/1886/19, виданої 21 серпня 2019 року Якимівським районним судом Запорізької області. Відомостей про надходження ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скаржником не надано.
Таким, чином судом першої інстанції встановлено, що в даному випадку рішення державним виконавцем прийнято у відповідності до закону та в межах своїх повноважень.
Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважав, що повідомлення старшого державного виконавця від 05 грудня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є законним, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Ухала суду першої інстанції, яка є предметом апеляційного перегляду у цій справі, вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає.
Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, що мають значення для правильного вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції у цій справі ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Так, апеляційним судом встановлено, що оригінали саме двох ухвал Якимівського районного суду Запорізької області у справі ЄУН № 330/1886/19 від 21.08.2019 року про забезпечення позову (на 4 арк.) та від 24.09.2019 року про виправлення описки в даті строку звернення до примусового виконання в ухвалі про забезпечення позову (на 1 арк.), а всього 5 арк. надсилались стягувачем на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджується у тому числі змістом додатку (а.с.28 зворот) заяви стягувача про примусове виконання судового рішення від 18.11.2019 року вих. № 05/1-1796-19 (а.с.18) та реєстром рекомендованої пошти стягувача від 18.11.2019 року з відміткою Укрпошти від 18.11.2018 року на зворотній сторінці (погана копія а.с. 29, що надавалась суду першої інстанції, гарна копія а.с. 79-80, що була надана прокурором апеляційному суду у судовому засіданні для долучення до матеріалів цієї справи та посвідчена апеляційним судом після огляду апеляційним судом оригіналу останньої у судовому засіданні 11 березня 2020 року), та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ передбачений ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги прокурора. 
Крім того, поза увагою суду першої інстанції у цій справі взагалі залишився сам зміст рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 (а.с.8-10), яке у своїй мотивувальній частині є необґрунтованим, оскільки лише цитує зміст ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» (вимоги до виконавчого документу), але при цьому, взагалі не зазначає, саме яким із цих вимог не відповідає вищезазначена ухвала Якимівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі № 330/1886/19, яку подано стягувачем на примусове виконання. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги заступника прокурора Запорізької області Данилюка О.С. ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо її законності і обґрунтованості, постановлена з порушенням вимог ЦПК України.
За таких обставин, апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області Данилюка О.С. слід задовольнити, ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити; рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 визнати неправомірним; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 № 330/1886/19 про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0585, площею 0,2758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області Данилюка О.С. задовольнити.
Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у цій справі скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Скаргу задовольнити.
Рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 визнати неправомірним.
Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 21.08.2019 № 330/1886/19 про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0585, площею 0,2758 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 13.03.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.