ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 177/1950/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Поліцейського взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальчука Олександра Володимировича
на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року (суддя Строгова Г.Г.)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1  
до Поліцейського взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальчука Олександра Володимировича
про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Поліцейського взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальчука Олександра Володимировича  серії ЕАК  № 1796484 про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ковальчуком Олександром Володимировичем 26 листопада 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1796484, якою до ОСОБА_1  застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбувся з порушенням вимог чинного законодавства. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пунктом 9.2 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням поворотом або розворотом.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2019 близько о 21:41 год. у м. Кривий Ріг на вул. Авіаційна, 2а Поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ковальчуком Олександром Володимировичем виявлено транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював поворот без відповідного світлового позначення зміни напрямку руху, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу та притягнення водія - ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що  розгляд справи відбувався капралом поліції Дацко Р.П., тоді як оскаржувану постанову виніс інший поліцейський Ковальчук О.В., тобто рішення по справі про адміністративне правопорушення прийнято неповноважною особою, що підтверджується відеозаписом, наданим позивачем.
Проте суд апеляційної інстанції вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим та необґрунтованим.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Наданий позивачем відео-доказ не дає можливість встановити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена іншою особою, ніж тою, яка проводила розгляд справи. В якості доказу позивачем лише надано інформацію з сайту «Вікіпедія» щодо звання «капрал» та відповідного зразка нашивки, яка відповідає вказаному званню. Вказаним відео-доказом не доводиться, що справа була розглянута капралом поліції Дацко Р.П., таким чином висновки суду ґрунтуються на припущеннях, що не відповідаєм вимогам процесуального закону.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що також підтверджується наданим відповідачем відео-доказом, який міститься в матеріалах справи, що після зупинки автомобіля, інспектор патрульної поліції роз`яснив причину зупинки, оголосив порушення ПДР, які допущені водієм, повідомив про здійснення відео фіксації порушення, роз`яснив водієві його права, постанова, яка виноситься, порядок її оскарження та сплати штрафу. При цьому відеозаписом доводиться, що сам водій проти виявленого порушення не заперечував, просив патрульного звернути увагу на малозначність порушення та обмежитися усним зауваженням. 
Доводи позивача, що відповідачем не відображено у постанові засіб відео фіксації, що позбавляє можливість встановити належність відео доказу, суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованими, адже це не впливає на правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, адже за приписами ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ст. 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Крім того, встановлена форма постанови не містить відповідного розділу для відображення засобу відео- фіксації.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана постанова інспектора патрульної поліції є обґрунтованою та правомірною, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу Поліцейського взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальчука Олександра Володимировича задовольнити.
          Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року в адміністративній справі № 177/1950/19 скасувати.
          У задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.
          Постанова суду набирає законної сили з 10 березня 2020 року та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова