ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №820/7959/15
адміністративне провадження №К/9901/19454/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року (суддя Бездітко Д.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року (головуючий суддя Калиновський В.А., судді: Філатов Ю.М., Бенедик А.П.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківська бісквітна фабрика" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Харківська бісквітна фабрика" (далі - позивач, Товариство) звернулося до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.08.2015 №0000084200, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 698 900,85 грн. у зв`язку з невключенням до звіту про контрольовані операції за 2014 рік інформації по взаємовідносинам з FERROTEIGH EXPORT LLP на загальну суму 53978016,80грн.  
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказував на незаконність оскарженого податкового повідомлення-рішення та помилковість висновків акту перевірки, які стали підставою для його прийняття, у зв`язку з недостатнім дослідженням податковим органом суті спірних взаємовідносин.  
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016, позов  задоволено частково; скасовано податкове повідомлення - рішення від 04.08.2015 р. №0000084200. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Задовольняючи вимоги про скасування спірного рішення, суди дійшли висновку про відсутність у позивача обов`язку щодо включення до звіту про контрольовані операції за 2014 рік інформації по взаємовідносинах із нерезидентом FERROTEIGH EXPORT LLP (Англія/ Уельс, що входять до Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії), оскільки Великобританія не включена до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі ніж в Україні, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №1042-р (далі - Перелік).
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просив їх скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В касаційній скарзі посилається на неприйняття судами попередніх інстанцій до уваги тих обставин, що здійснені позивачем господарські операції з нерезидентом FERROTEIGH EXPORT LLP є контрольованими, оскільки партнерами (засновниками) останнього є Pintox System Limited та System Group Limited, які є резидентами Маршалових островів, що входять до Переліку, а відтак позивач зобов`язаний включити до звіту про контрольовані операції за 2014 рік інформацію по взаємовідносинам з контрагентом (FERROTEIGH EXPORT LLP).   
Товариство у письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечило, вважаючи їх безпідставними. На думку позивача, рішення судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права й ухвалені у відповідності до процесуальних норм.
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з такого.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства,  за результатами якої складено акт від 22.07.2015 року №40/28-09-42-10/00377265, яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині не включення до звіту про контрольовані операції за 2014 рік інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції, а саме контрольовані операції по взаємовідносинам з FERROTEIGH EXPORT LLP за 2014 рік на загальну суму 53 978 016,80 грн.  
У акті перевірки податковий орган дійшов висновку, що оскільки засновниками контрагента позивача FERROTEIGH EXPORT LLP є Pintox System Limited (Trust Company Complex Road Ajeltake Isla, Majuro, Mh 96960, Marschal Islands) та System Group Limited Trust Company Complex Road Ajeltake Isla, Majuro, Mh 96960, Marschal Islands), які зареєстровані у офшорних зонах, то господарські операції, здійснені позивачем із FERROTEIGH EXPORT LLP у 2014 році, підпадають під визначення підпункту 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України та є контрольованими.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким до Товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції, передбачені абзацом 3 пункту 120.3 статті 120 ПК України.
Так, згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Пунктом другим розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю трансфертним ціноутворенням" від 28 грудня 2014 № 72-VII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 01 травня 2015 року і формується з урахуванням норм статті 39 ПК України, у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року.
Положеннями підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є, зокрема, господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні. Перелік таких держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України. Цей перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, публікує щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок публікується протягом трьох місяців з моменту такої зміни.
Разом з тим, операції, передбачені, серед іншого, у підпункті 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік (підпункт 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України).
Такими чином, контрольованими визнаються господарські операції, здійснені з нерезидентом в період, коли відповідна держава (територія) була включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, й за умови, що обсяг таких операцій перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість).
Протягом 2014 року діяв затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №1042 Перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні (термін дії до 14.05.2015).
Згідно підпункту 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 ПК України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
У відповідності до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Форма звіту (уточнюючого звіту) про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Пунктом 120.3 статті 120 ПК України визначено, що неподання платником податків звіту та/або обов`язкової документації про здійснені ним протягом року контрольовані операції або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, тягне за собою накладення штрафу у розмірі:
100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;
п`ять відсотків суми контрольованих операцій, що не задекларовані у звіті;
три відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати за всі незадекларовані контрольовані операції. 
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у період з 01.01.2014 по 31.12.2014 мав господарські взаємовідносини з нерезидентом України  FERROTEIGH EXPORT LLP (юридичне та фактичне місцезнаходження CORNWALL BUSLDSNGS, 45 NEWHALL STREET, SUITE 211, BIRMINGHEM, B3 3QR, United Kingdom) на загальну суму 53 978 016,80 грн. (поставка кондитерських виробів згідно договору купівлі-продажу №4/12-В від 11.01.2012).
Під час розгляду даної справи судами досліджено переклад свідоцтва про реєстрацію контрагента FERROTEIGH EXPORT LLP, відповідно до якого останнє зареєстровано як партнерство з обмеженою відповідальністю й місцезнаходженням офіційного зареєстрованого офісу якого є Англія/Уельс (Великобританія).
Засновниками партнерства, як констатовано судами, є  особи (Pintox System Limited та System Group Limited), які мають адресу на Маршалових островах, що сторонами не заперечується.
У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №1042 Маршалові острови у 2014 році були включені до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.
Водночас, Великобританія в цьому Переліку не значиться.
Відтак, оскільки у період здійснення поставок кондитерських виробів за зовнішньоекономічним контрактом (01.01.2014 по 31.12.2014) з FERROTEIGH EXPORT LLP Великобританія не була внесена до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, то Товариство не мало обов`язку щодо відображення у звіті інформації про операції за вказаними взаємовідносинами.  
Посилання ж податкового органу на те, що FERROTEIGH EXPORT LLP створена у формі партнерства Pintox System Limited та System Group Limited, що є резидентами Маршалових островів , які, в свою чергу, входять до переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, а отже операції позивача з контрагентом є контрольованими, обґрунтовано не взято судами до уваги, адже засновники останнього не є стороною зовнішньоекономічного контракту й позивач не мав з ними господарських відносин; стороною таких є компанія FERROTEIGH EXPORT LLP, яка, як встановлено судами, зареєстрована в Англії/Уельсі (Великобританія), й ця держава (територія) до такого переліку не включена.  
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що господарські операції, здійснені позивачем з компанією FERROTEIGH EXPORT LLP (Великобританія) у 2014 році, відповідно до вимог підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, не є контрольованими, а відтак у Товариства відсутній обов`язок включати до звіту про контрольовані операції інформацію про такі взаємовідносини, що, в свою чергу, свідчить про протиправність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.
Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених судами обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій й задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник
І.А. Васильєва 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду