ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №826/13319/17
адміністративне провадження №К/9901/6539/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року (судді: Губська Л.В., Карпушова О.В., Степанюк А.Г.) у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Антимонопольного комітету України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Сервісна компанія «Еско-Північ» про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - позивач, ПАТ «Укртрансгаз») звернулося до суду з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, АМК України), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Сервісна компанія «Еско-Північ» (далі - ТОВ «ЕСК «Еско-Північ»), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 13 вересня 2017 № 6348-р/пк-пз.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  тендерна пропозиція ТОВ «ЕСК «Еско-Північ» була відхилена замовником - ПАТ «Укртрансгаз» на підставі пункту 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» як така, що не відповідає умовам тендерної документації, оскільки номер довіреності на особу, яка підписала банківську гарантію ПАТ АБ «Південний», відрізняється від номеру довіреності, яку вказано у такій гарантії.
Крім того, позивач зазначає, що довіреність   ПАТ АБ «Південний» містила обмеження повноважень його представника ОСОБА_1 , що також виключало правові підстави для прийняття замовником поданої ТОВ «ЕСК «Еско-Північ» банківської гарантії за підписом зазначеної особи.
При цьому, позивач наполягає на тому, що наявність вказаних розбіжностей є достатньою підставою для прийняття замовником рішення про відхилення вказаної тендерної пропозиції і що АМК України протиправно було задоволено скаргу ТОВ «ЕСК «Еско-Північ» та зобов`язано ПАТ «Укртрансгаз» скасувати вказане рішення. 
З цих підстав позивач вважає, що оспорюване ним  рішення Постійно діючої колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 13 вересня 2017 № 6348-р/пк-пз прийнято без урахування вказаних обставин та є протиправним.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року повернута апелянту.
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з приписів пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України відповідно до яких апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги  
У касаційній скарзі ПАТ «Укртрансгаз», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Зазначає, що довіреністю 29 грудня 2018 року № 1-395, копію якої додано до апеляційної скарги, Федорова Т.В . наділена ПАТ «Укртрансгаз» правом засвідчувати своїм підписом копії довіреностей та інших документів, які створені в ПАТ «Укртрансгаз».
Скаржник вказував, що жодних застережень, заборони стосовно засвідчення копії цієї довіреності не зазначено. 
Позиція інших учасників справи 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Рух касаційної скарги 
За результатом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: (суддя-доповідач) Мороз Л.Л., (судді) Гімон М.М., Стародуб О.П.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року.
За результатом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: (суддя-доповідач) Мороз Л.Л., (судді)  Стародуб О.П., Рибачук А.І.
За результатом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: (суддя-доповідач) Загороднюк А.Г, (судді) Єресько Л.О., Соколова В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року призначено справу до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» повернуто апелянту на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України
Вказана ухвала від 08 лютого 2019 року є предметом оскарження у касаційному порядку. 
Релевантні джерела права й акти їх застосування. 
Однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Перегляд судових рішень, зокрема, в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається заявнику в разі, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно з частиною першою статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
За частинами п`ятою, шостою статті 59 КАС України, відповідність копії документа, що  підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Частиною восьмою статті 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.
Порядок засвідчення копій документів регулюється Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003), та Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила № 1000/5).
Відповідно до пункту 1 Правил № 1000/5, ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.
Згідно пунктів 1, 2, 8 глави 10 розділу ІІ Правил № 1000/5, порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник, або представник на підставі довіреності. Копія довіреності може засвідчуватись суддею, або у визначеному законом порядку. Крім того, при наявності в матеріалах справи копії довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, останній при зверненні до суду з апеляційною скаргою може не подавати підтвердження своїх повноважень.
Право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги. 
Дотримання державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форм власності порядку засвідчення копій документів, що підтверджують повноваження представників, є достатнім для додержання вимог частини шостої статті 59 КАС України.
Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.
Як вбачається з матеріалів справи, довіреністю 29 грудня 2018 року № 1-395, копію якої додано до апеляційної скарги, ПАТ «Укртрансгаз» уповноважила ОСОБА_2 серед іншого, представляти інтереси Товариства в усіх судах України та третейських судах з усіма правами, наданими чинним законодавством України учасникам судового процесу позивачу (заявнику, скаржнику, кредитору), відповідачу (боржнику), третій особі та сторонам виконавчого провадження, у тому числі:
-          підписувати та подавати від імені Товариства позовні заяви, цивільні позови у кримінальному провадженні; відзиви на позовні заяви, відповіді на відзиви, скарги та відповіді на них, заяви про зміну підстав або предмета позову, заяви про збільшення розміру позовних вимог, заяви про порушення справи про банкрутство, заяви про грошові вимоги та заяви про визнання кредитором у справах про банкрутство, заяви про видачу судового наказу, заяви про перегляд заочного рішення, апеляційні та касаційні скарги на рішення, ухвали, постанови усіх судів України та заяви про їх відкликання, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими та винятковими обставинами, заперечення, мирові угоди, заяви про затвердження мирових угод тощо.
Натомість довіреністю не надано ОСОБА_2 право засвідчувати своїм підписом копії довіреностей та інших документів, які створені в ПАТ «Укртрансгаз» (а.с. 190 т.1).
Тому, повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної нею копією довіреності не є підтвердженими, оскільки представником позивача не надано належні докази на підтвердження повноважень Федорової Т.В. права подання апеляційної скарги.
Таким чином, Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, після постановлення ухвали про повернення від 08 лютого 2019 року, апеляційна скарга ПАТ «Укртрансгаз» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року була предметом перегляду апеляційним судом та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року залишена без задоволення. 
Верховний Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії» (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Частиною другою статті 350 КАС України передбачено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване судові рішення суду апеляційної інстанції не підлягає скасуванню.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач:                                                   А.Г. Загороднюк

Судді                                                                      Л.О. Єресько

                                                                                          В.М. Соколов