П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/308/20-а 
                                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Маренич Ігор Володимирович  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
05 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року  (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби  Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищука В.В. від 17.02.2020 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 3400 грн за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/1774/16-ц.
Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 ,березня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Також, на адресу суду надійшла заява від апелянта про розгляд справи за його відсутності.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 06.12.2017 року рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області (справа № 716/1774/16-ц) зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкод у спілкуванні із дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визначено порядок спілкування батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спосіб:
- побачення з 12:00 год. до 17:00 год;. першої та третьої суботи кожного місяця, а також другої та четвертої неділі кожного місяця за місцем проживання батька без присутності матері;
- проживання батька з дітьми упродовж 20 днів під час літніх канікул та упродовж 3 днів під час зимових канікул з можливістю спільного відпочинку.
17.08.2018 року Заставнівським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист по справі № 716/1774/16-ц.
10.12.2018 року ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької внесено виправлення у абзац 7 резолютивної частини рішення Заставніського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року у справі № 716/1774/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Заставніської РДА про усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми та їх виховання, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні.
- вважати вірною адресу місця проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_3 .
Внести виправлення у виконавчий лист, виданий 17.08.2018 року у цивільній справі №716/1774/16-ц для примусового виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 в частині усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні:
- вважати вірною адресу місця проживання боржника ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_3 .
- вважати вірною адресу місця проживання стягувача ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 замість невірної вказаної - АДРЕСА_5 .
Внести виправлення у виконавчий лист, виданий 17.08.2018 у цивільній справі №716/1774/16-ц для примусового виконання рішення Заставнівського рk2; 81;онного суду Чернівецької області від 06.12.2017 в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
- вважати вірною адресу місця проживання боржника ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_3 .
- вважати вірною адресу місця проживання стягувача ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 замість невірної вказаної - АДРЕСА_5 .
29.01.2019 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Чернівецькій області Новак І.Я. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58226819) щодо виконання виконавчого листа по справі № 716/1774/16-ц від 17.08.2018 року.
04.02.2019 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Чернівецькій області Новак І.Я. винесена постанова (ВП № 58226819) про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 1700,00 грн. за не виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі № 716/1774/16-ц згідно акту державного виконавця від 02.02.2019 року.
04.04.2019 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 04.02.2019 року ВП № 58226819 державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області Новак Інни Ярославівни відносно боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1700,00 грн. за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року відповідно до виконавчого листа № 716/1774/16-ц виданого 17.08.2018 року.
09.01.2020 року складено акт державного виконавця, відповідно до змісту якого встановлено, що 09.01.2020 року за місцем виконання рішення суду діти відмовляються від спілкування з батьком та спільного відпочинку упродовж трьох днів у період зимових канікул.
21.01.2020 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищуком В.В. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення суду.
15.02.2020 року складено акт державного виконавця, відповідно до змісту якого встановлено, що 15.02.2020 року за місцем виконання рішення суду діти відмовляються від спілкування з батьком.
15.02.2020 року позивачем надані пояснення на адресу державного виконавця Заставнівського районного відділу року державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищука В .В. стосовно того, що ОСОБА_2 не перешкоджала і не перешкоджає виконанню рішення суду, однак діти відмовляються від побачення з батьком.
17.02.2020 державним виконавцем Заставнівського районного відділу року державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищуком В.В. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 3400,00 грн за невиконання рішення суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За змістом ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).
Статтею 64-1  Закону  №1404-VIII визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 ст. 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст.75 Закону №1404-VIII).
З наведених вище положень Закону №1404-VIII слідує, що підставою для прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути виключно невиконання такого рішення без поважних причин, тоді як боржник мав реальну можливість виконати судове рішення та не зробив цього. Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, останнім має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.
У відповідності до пунктів 1,2 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція №512/5) виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75  Закону  та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.
З 28 серпня 2018 року (з набранням чинності змін до Інструкції №512/5) відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.
В силу п. 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму  Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, підставою для винесення постанови про накладення штрафу слугували відповідні акти державного виконавця від 09.01.2020 року, 15.02.2020 року, якими встановлено, що позивачем, яка є боржником у виконавчому провадженні №58226819, не забезпечено побачення стягувача з дітьми.
Проте, зі змісту вказаних актів видно, що зустрічі дітей з батьком відбувалися, однак діти неодноразово відмовлялися залишатися з батьком та не бажали з ним проводити час.
Водночас, державним виконавцем не було достатньо перевірені доводи позивача в частині поважності причин не можливості забезпечити спілкування дітей з батьком. Зі змісту самих актів вбачається, що вказані обставини не залежали від волевиявлення позивача.
Разом з тим, не взяття таких обставин державним виконавцем при накладенні на позивача штрафу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови.
Отже, державним виконавцем під час винесення постанови не було об`єктивно оцінено всі обставини, які склалися в ході виконання виконавчого листа №716/1774/16-ц від 17.08.2018 року, а саме неможливості виконати рішення суду з поважних причин, що призвело до помилкового висновку про необхідність притягнення позивача до відповідальності шляхом накладення штрафу.
Що стосується витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
За змістом ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 6 та 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 9 ст. 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як встановлено з матеріалів справи, 15.03.2019 року між ОСОБА_2 та адвокатом Венерським Олександром Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується ордером Серії СЕ №1004992.
При цьому, будь-яких документальних підтверджень оплати послуг правничої допомоги (платіжних доручень, актів виконаних робіт/наданих послуг), згідно договору про надання правової допомоги позивачем не надано.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.