УХВАЛА
Іменем України
 
31 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/11328/19
провадження № 61-3515ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є., 
 
розглянув касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року Департамент патрульної поліції звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в кому просив стягнути       з останнього завдану майнову шкоду в розмірі 65 623 грн 86 коп.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, провадження в справі закрито. Роз`яснено право на звернення з позовом у порядку адміністративного судочинства.
 
21 лютого 2020 року Департамент патрульної поліції надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від         23 січня 2020 року.
 
В касаційній скарзі Департамент патрульної поліції просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від              25 лютого 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача           Бурлакова С. Ю.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 02 березня 2020 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 02 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання доказів на підтвердження сплати судового збору.
 
У встановлений суддею строк Департамент патрульної поліції надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, а саме - копію платіжного доручення від 20 лютого 2020 року № 1204 на суму 3 842 грн.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах         є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,          є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин       та їх гарантій.
 
За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
 
У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах           з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення               з публічної служби.
 
Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних                       у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
 
У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється     в порядку іншого судочинства.
 
У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише про встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.
 
Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті     19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу,                      її проходження та звільнення.
 
Відповідні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства     як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення               з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії                     чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
 
Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду             у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження                    № 11-892апп18).
 
У пункті 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Враховуючи наведене, суди закриваючи провадження в справі, обґрунтовано виходили із того, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновку судів першої                та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права.
 
Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити Департаменту патрульної поліції. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                       В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська