Ухвала
Іменем України 
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 753/2537/20
провадження № 61-8593ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.
 
03 червня 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.
 
Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів суд першої інстанції встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам частини третьої статті 175 ЦПК України. Зокрема, в позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача (якщо такі відомості позивачу відомі); ціну позову; чіткий зміст позовних вимог; докази, що підтверджують описані в позові обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, та про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Суд звернув увагу позивача, що чинні норми ЦПК не передбачають сканування письмових доказів до тексту позовної заяви, як на підтвердження позовних вимог, а тому позивач повинен додати до позовної заяві всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оформленні належним чином, а саме: окремими документами з дотриманням вимог частини восьмої статті 43 та частини п`ятої статті 95 ЦПК України.
 
У зв`язку з викладеним ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
 
При цьому заявнику було роз`яснено про необхідність подання уточненої редакції позовної заяви з дотриманням вимог, зазначених в ухвалі, а також надання посвідчених належним чином додатків до позову в кількості відповідно до кількості учасників справи.
 
Згідно із частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
 
Положення зазначених статей ЦПК України узгоджуються із правовою позицією Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стосовно доступу до правосуддя. Так, у низці рішень ЄСПЛ щодо тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій сутті права (приміром, Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого Королівства» («Osman v. the United Kingdom», пункт 147).
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року подав до суду заяву про усунення недоліків. Однак позивач усунув недоліки позовної заяви лише частково, оскільки не виклав чіткого змісту позовних вимог, не зазначив докази, які підтверджують викладені в позові обставини, а подані ним документи в якості доказів були надані лише в одному примірнику та не засвідчені належним чином. 
 
Оскільки недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою Дарницького районного суду від 13 лютого 2020 року, заявником усунуто не в повному обсязі, то суд першої інстанції, застосувавши положення статей 175, 185 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 , з яким погодився Київський апеляційний суд в своїй постанові від 10 квітня 2020 року.
 
Згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Таким чином, позивач не позбавлений права повторного звернення до суду.
 
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів (частина п`ята статті 394 ЦПК України).
 
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
 
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                               Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець