ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» червня 2020 року
м. Харків
справа № 641/6716/19-ц
провадження № 22ц/818/3034/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б.
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс», 
відповідач – ОСОБА_1 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року в складі судді Григор`єва Б.П.
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року № 940 виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс».

Вказав, що на виконання вимог чинного законодавства ним опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

Зазначив, що 25 лютого 2013 року між ним та Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» укладено договір про надання послуги з доставки рекламної та інформаційної продукції № 28/168, за яким здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року, в тому числі, за адресою відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 .

Вказав, що договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікований 26 лютого 2013 року у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» набрав чинності для жителів приватного сектору Слобідського (Комінтернівського) району м. Харкова 01 квітня 2013 року.

Зазначив, що до набрання чинності зазначеним договором від ОСОБА_1 не надходило жодних заяв про незгоду з умовами опублікованого договору.

Вказав, що згідно графіка планово-подворового вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Слобідського (Комінтернівського) району м. Харкова вивезення побутових відходів здійснюється товариством по АДРЕСА_1 щоп`ятниці, тобто ОСОБА_1 є споживачем послуг з вивезення побутових відходів за цією адресою за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Зазначив, що станом на 01 травня 2019 року ОСОБА_1 не здійснила оплату за надані послуги з 01 червня 2016 року по 30 квітня 2019 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 532,08 грн з урахуванням підвищення вартості послуг, яке відбувалось з 09 серпня 2017 року та 20 вересня 2018 року.

Вказав, що 28 травня 2019 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Однак, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року судовий наказ скасовано. У зв`язку з чим, він звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 780,37 грн, з яких: 532,08 грн – сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів; 201,76 грн – інфляційні втрати; 46,53 грн – три відсотки річних від простроченої суми, та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 780,37 грн, з яких: 532,08 грн - сума основної заборгованості, 201,76 грн -інфляційні втрати, 46,53 грн - 3% річних від простроченої суми, та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Вважала, що належних доказів доставки примірника газети з опублікованим договором про надання послуг за її адресою не надано, а безадресна доставка газети не є належним доказом пропозиції на укладення договору; що вона не вчиняла дій, які б свідчили про бажання укласти договір або фактичне користування послугами; що графік планово-подворового вивезення побутових відходів з приватних домоволодінь не є належним доказом, оскільки не містить інформації про надання послуг та їх прийняття нею; що вона фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та сплачує за надання послуг з вивезення побутових послуг за цією адресою.

19 травня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін. Вказав, що договір про надання послуг з відповідачкою є укладеним, вона не повідомляла про свою відмову укласти договір чи незгоду з його умовами, тобто прийняла пропозицію щодо укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів. Зазначив, що доказів того, що ОСОБА_1 не користується послугами з вивезення побутових відходів за вказаною адресою або уклала договір з іншим виконавцем, не надано. Вказав, що доказів ненадання чи неякісного надання ним послуг немає, оскільки відповідачка не зверталась з актами-претензіями до нього як виконавця. Зазначив, що при наданні послуг керується нормами, встановленими для виконавців послуг з вивезення твердих побутових відходів, та не має можливості контролювати кількість побутових відходів, яку виставляють власники домоволодінь. Вказав, що відповідачка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено нею у судовому засіданні, отже, зобов`язана сплачувати за надані послуги.

04 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що позивачем не доведено надання послуг з вивезення побутових відходів, за які вона повинна здійснювати оплату. Також, не надано ним належних доказів на підтвердження факту отримання нею проекту договору.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1  необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що відповідачка є споживачем послуг з вивезення побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» на підставі договору, тому з неї підлягає стягненню заборгованість, що утворилась у зв`язку з несплатою вартості наданих послуг.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 37).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року № 940 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцями послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові визначено Комунальне підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів», Комунальне підприємство КГ «Харківкомуночиствод»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (а. с. 10).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Харьковские известия» від 26 лютого 2013 року опублікований публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року, підписаний ним (а. с. 11).
  
Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що виконавець (Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс») зобов`язується згідно з графіком надавати споживачу послуги з вивозу побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» та схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 24 грудня 2003 року № 284/03 зі змінами та доповненнями, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пунктів 13 та 20 договору оплата послуг здійснюється щомісячно. Платежі вносяться не пізніше 15-го числа періоду, що настає за розрахунковим.

У відповідності з пунктом 30 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений договір набирає чинності з 01 квітня 2013 року та укладається згідно з частиною 3 статті 205, статтями 642-643 ЦК України строком на 3 роки, якщо інше не буде встановлено споживачем у письмовій формі.

Пунктом 34 вказаного договору передбачено, що споживач із правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

Згідно Прикінцевих положень договору від 26 лютого 2013 року цей договір надрукований в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради «Харьковские Известия» загальним накладом 8000 примірників. 

Разом з договором опубліковано розрахунок щомісячної вартості послуг за договором з вивезення побутових відходів та рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2011 року № 896 про встановлення тарифів на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (а. с. 11-12).

25 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» та Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» укладено договір про надання послуги з доставки рекламної та інформаційної продукції № 28/168, предметом якого є надання виконавцем замовнику послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції у лютому-березні у м. Харкові, зокрема, у Комінтернівському районі, за яким, як зазначає товариство, здійснено доставку ОСОБА_1 примірника газети «Харьковские известия» від 26 лютого 2013 року, в якому опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року (а. с. 16-17).

Із акту виконаних робіт за договором від 25 березня 2013 року вбачається, що згідно умов договору щодо безадресної доставки рекламної продукції виконавець надав замовнику в повному обсязі послуги по доставці рекламного матеріалу: друкованого видання до 30 г кількістю 4692 одиниць (а. с. 18).

До переліку вулиць Комінтернівського району м. Харкова, на яких надаються послуги з вивезення твердих побутових та великогабаритних відходів підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківекоресурс», входить АДРЕСА_1 (а. с. 13).

З графіків планово-подворового вивозу твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Слобідського району, затверджених директором, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» 12 вересня 2016 року та 07 листопада 2017 року, погоджених з головою адміністрації Комінтернівського району вбачається, що побутові відходи вивозяться з АДРЕСА_1 щосереди, а згідно графіку, затвердженого 14 травня 2018 року - щоп`ятниці (а. с. 21-24).

Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18 лютого 2015 року № 92 тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс», для населення за вивезення (перевезення, захоронення) твердих побутових відходів складали 54,66 грн за 1 куб, за вивезення (перевезення, захоронення) великогабаритних відходів – 90,96 грн за 1 куб м; згідно рішення від 19 липня 2017 року № 472 - 67,28 грн за 1 куб м та 115,65 грн за 1 куб м; згідно рішення від 29 серпня 2018 року № 586 – 106,33 грн за 1 куб м та 153,50 грн за 1 куб м (а. с. 25-30).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27 грудня 2006 року № 215/06 встановлено з 01 січня 2007 року середньорічну норму утворення твердих побутових відходів на одного мешканця м. Харкова: для мешканців приватних будинків – 2,2 куб м, середньорічну норму утворення великогабаритних відходів на одного мешканця м. Харкова: для мешканців приватних будинків – 0,22 куб м (а. с. 68).

З довідки про рух коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за період з червня 2016 року по квітень 2019 року вона не сплачувала за надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 532,08 грн (а. с. 31).

Розрахунок заборгованості, складений у відповідності до вищевказаних тарифів на послуги та норм утворення відходів, зокрема, з 06 березня 2015 року застосовано тариф 11,69 грн, з 09 серпня 2017 року – 14,45 грн, з 20 вересня 2018 року – 22,30 грн.

Також товариством надано розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, з якого вбачається, що 3% річних від суми заборгованості за період з 16 червня 2016 року по 15 травня 2019 року складає 46,53 грн, а інфляційне збільшення суми боргу - 201,76 грн (а. с. 32).

Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, та 06 червня 2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» заборгованості з вивезення побутових відходів з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та річних від простроченої суми за період з 01 червня 2016 року по 01 травня 2019 року в загальному розмірі 780,37 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 192,00 грн. Однак, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року зазначений судовий наказ скасовано, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою (а. с. 8-9).

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки  договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 1 та 5 частини третьої статті 20).

Такі положення  Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема, договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі, орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови у редакції на час виникнення спірних правовідносин визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг- органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому, у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

При цьому, права та обов`язки сторін цього договору визначаються законодавством України, нормами локальних нормативних актів, прийнятих органами місцевого самоврядування та умовами цього договору.

Для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони.

Відповідні правові висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, провадження № 61-33084сво18, яка не відступила від висновків, зроблених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 лютого  2018 року, справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 грудня 2018 року справа № 641/533/17, провадження № 61-18779св18. Також вказані висновки підтримано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 639/7978/15-ц, провадження № 61-20192 св 18; у справі № 641/2630/16-ц, провадження № 61-21120 св 18.

У справі, що переглядається, встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Харьковские известия» від 26 лютого 2013 року опубліковано публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Пунктом 34 вказаного договору передбачено, що споживач із правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із Договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

При цьому, розмір оплати послуг, тариф та графік вивезення відходів погоджено органом місцевого самоврядування.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» направило оферту - опублікований у примірнику газети «Харьковские Известия» договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, який було доставлено відповідачці, а також виконувало послуги по вивезенню твердих побутових відходів від домоволодіння, де мешкає відповідачка, та остання не довела, що не користується цими послугами - тобто прийняла оферту.

Доводи ОСОБА_1 , що належних доказів доставки примірника газети з опублікованим договором про надання послуг за її адресою не надано, а безадресна доставка газети не є належним доказом пропозиції на укладення договору та вона не вчиняла дій, які б свідчили про бажання укласти договір або фактичне користування послугами, є необґрунтованими та суперечать вищезазначеним нормам матеріального права та встановленим судом правовідносинам.

Так, відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно з частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Матеріали справи свідчать про те, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору відповідачка про свою відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не повідомила, а тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не користується послугами Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» по вивезенню твердих побутових відходів від домоволодіння, де вона мешкає, або уклала договір про вивезення відходів з іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, а тому відповідачка вважається такою, що прийняла оферту. 

Доказів ненадання або надання позивачем послуг неналежної якості чи не користування цими послугами ОСОБА_1 не надано, а договір про надання послуг з вивезення побутових відходів нею у судовому порядку не оспорюється.

За таких обставин, ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» за тарифами, визначеними органом місцевого самоврядування.

Внаслідок невиконання вказаного зобов`язання у відповідачки виникла заборгованість перед товариством, що підлягає стягненню у розмірі, визначеному виконавцем, і який ОСОБА_1 не спростовано. Доказів, які б свідчили про інший розмір заборгованості, не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

При розрахунку розміру оплати за послуги, позивач обґрунтовано просив також стягнути нарахування у відповідності до положень статті 625 ЦК України у вигляді 3% річних та індексу інфляції за час прострочки в межах позовної давності. Спростування нарахованих сум відповідачка не надала. Інші розрахунки у матеріалах справи відсутні, а тому суд виходить саме з цих розрахунків.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про стягнення з відповідачки заборгованості з оплати послуг з вивезення побутових відходів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що графік планово-подворового вивезення побутових відходів з приватних домоволодінь не є належним доказом, оскільки не містить інформації про надання послуг та їх прийняття нею, судова колегія відхиляє, оскільки у вказаному графіку передбачено адресу відповідачки, за якою товариством надаються послуги. Укладеним між сторонами договором про надання послуг не передбачено жодного документального оформлення прийняття споживачем наданих товариством послуг. При цьому, з будь-якими претензіями щодо ненадання послуг з вивезення відходів чи надання їх неналежної якості відповідачка не зверталась.

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що вона фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та сплачує за надання послуг з вивезення побутових послуг за цією адресою, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , в якій ніхто не зареєстрований, а також співвласницею квартири АДРЕСА_4 , де зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідками про склад сім`ї від 20 листопада 2019 року (а. с. 70,71).

При цьому, ОСОБА_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , за яку сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою голови правління ОСББ «Луч-2007» № 91 від 03 грудня 2019 року (а. с. 76).

За вищевказаними адресами відкриті особові рахунки на ім`я ОСОБА_1 у Комунальному підприємстві «Комплекс з вивозу побутових відходів», та станом на листопад 2019 року заборгованість зі сплати послуг щодо квартири АДРЕСА_3 складає 200,17 грн, щодо квартири АДРЕСА_4 - 46,94 грн (а. с. 73, 74).

Однак, сплата комунальних послуг за іншими адресами не є доказом того, що відповідачка дійсно фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_4 не за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , та не користується послугами з вивезення побутових відходів за вказаною адресою.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, урахував конкретні обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та ґрунтується на засадах верховенства права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368,  п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 15 червня 2020 року.