ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2020 р.                                                Справа №909/548/19

                                        м.Львів                              
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                     М.І. Хабіб 
суддів                                                                                                          О.П. Дубник, 
                                                                                                              О.В. Зварич,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,
за участю  представників сторін:
прокурора: Рогожнікової Н.Б.   посвідчення № 047917     від 13.09.2017
позивачів: не з`явилися (належно повідомлені),
відповідача1 (ФГ «Кострича»)- адвоката Потапової М.В. (довіреність від 16.03.2020)
відповідача2(Верховинської РДА)- не з`явився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області №05/2-448вих19 від 29.11.2019 
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2019, повний текст рішення складено 12.11.2019,
у справі: №909/548/19 (суддя Неверовська Л.М.)
за позовом:      Керівника Надвірнянської місцевої прокуратури  Івано-Франківської області, м. Надвірна  Івано-Франківської області
в інтересах держави в особі:
-Державного агентства лісових ресурсів України, м. Київ, 
-Державного підприємства "Верховинське лісове господарство", смт. Верховина Верховинського району      Івано-Франківської області
до відповідачів: 
-Фермерського господарства "Кострича", смт. Верховина Верховинського району           Івано-Франківської області
- Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, смт. Верховина Верховинського району      Івано-Франківської області
про:визнання незаконним та скасування розпорядження № 307 від 07.09.2007, витребування земельної ділянки, скасування запису № 12896295 від 05.01.2016 про державну реєстрацію права оренди ФГ "Кострича" земельної ділянки площею 132,7231 га кадастровий номер 2620884301:01:002:0117
                                                            ВСТАНОВИВ:
          У травні 2019 року керівник Надвірнянської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області  з позовом в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та ДП "Верховинське лісове господарство"   до Верховинської РДА та  ФГ «Кострича» про визнання незаконним та скасування розпорядження Верховинської РДА  № 307 від 07.09.2007 в частині передачі в оренду ФГ «Кострича» земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 7,7843га та  витребування у ФГ «Кострича» на користь постійного землекористувача ДП «Верховинське лісове господарство»  цієї земельної ділянки площею 7,7842га, яка складає частину від земельної ділянки з кадастровим номером  №2620884301:01:002:0117.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі розпорядження Верховинської РДА№ 307 від 07.09.2007 «Про надання земельної ділянки в оренду»  за договором оренди від 26.06.2017 передано в оренду ФГ «Кострича» терміном на 49років земельну ділянку загальною площею 132,732га з кадастровим номером  №2620884301:01:002:0117.
          Прокурор вказує, що частина переданої в оренду земельної ділянки накладається на землі, які перебувають у постійному користуванні ДП "Верховинське лісове господарство" (виділи 29,30 квартал 26 Верховинського лісництва),  та відносяться до земель лісогосподарського призначення. Прокурор  посилається на п. 5 Перехідних положень Лісового кодексу України та зазначає, що оскільки  ДП "Верховинське лісове господарство" не одержало у встановленому законом порядку державного акту на право постійного користування землею,   його право користування земельною ділянкою  підтверджується  матеріалами лісовпорядкування, зокрема планшетом №6, згідно з яким площа 29виділу 26 кварталу Верховинського лісництва становить 7,5га, а площа 30 виділу 26 кварталу-7,6га. 
          Залученим сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 встановлено, що межі виділів 29,30 кварталу 26 пересікаються з межами переданої в оренду ФГ «Кострича» земельної ділянки, площа такого накладення становить 7,7842га.
          Посилаючись на ст.ст.20, 149 Земельного кодексу України, ст.ст. 31, 32 Лісового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,  прокурор вказує про неправомірність  передачі в оренду спірної земельної ділянки площею 7,7842га у зв`язку з відсутністю  у Верховинської РДА повноважень передавати в оренду лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території,  відсутність згоди ДП "Верховинське лісове господарство"  як  землекористувача на вилучення спірної земельної ділянки. Крім того, вказує про протиправну зміну цільового призначення спірної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення.  Відтак  прокурор вважає, що  розпорядження Верховинської РДА№ 307 від 07.09.2007 «Про надання земельної ділянки в оренду» в частині передачі в оренду земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 7,7842га підлягає визнанню  незаконним та скасуванню підставі ст. 393 ЦК України, а земельна підлягає витребуванню   на підставі ст. 388 ЦК України.
          Зазначає, що про вказані порушення позивачам стало відомо лише у вересні 2018 за результатами перевірки  ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, оскільки спірна ділянка площею 7,7842га  не огороджена та не забудована, що унеможливлювало візуальне встановлення факту її перебування в оренді у  ФГ «Кострича».
          Як на підстави  звернення з даним позовом в інтересах держави  прокурор вказав на те, що протиправне вилучення спірної земельної ділянки позбавляє державу належного їй права власності та унеможливлює реалізовувати Державним агентством лісових ресурсів України  і  ДП "Верховинське лісове господарство"  покладених на них обов`язків. Разом з тим, незважаючи на те, що позивачам   стало відомо про факт незаконного вилучення спірної земельної ділянки та передачі її в оренду ФГ «Кострича» ще у вересні 2018 року, ні лісогосподарське підприємство, ні державне агентство не вживали жодних заходів, спрямованих на її витребування з чужого незаконного володіння. 
          
          Ухвалою від 18.06.2019 суд першої інстанції відкрив провадження у справі №09/548/19 за вказаним позовом прокурора.

           19.08.2019 прокурор подав заяву про зміну предмету позову, в якій вказує, що 05.01.2016 державним реєстратором реєстраційної служби Верховинського РУЮ Івано-Франківської області проведено державну реєстрацію  права оренди земельної ділянки площею 132,7231га з кадастровим номером  №2620884301:01:002:0117 за ФГ «Кострича» на підставі договору оренди землі №2 від 07.09.2007, укладеного Верховинською РДА та ФГ «Кострича».         Посилаючись  на ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою передбачено  внесення запису про скасування запису про державну реєстрацію права на підставі відповідного рішення суду,   прокурор доповнив позовні вимоги вимогою про скасування запису № 12896295 від 05.01.2016 про державну реєстрацію права оренди ФГ "Кострича" земельної ділянки площею 132,7231 га кадастровий номер 2620884301:01:002:0117(том 1,а.с. 227-229).

          Ухвалою від 03.09.2019 суд прийняв до розгляду заяву прокурора  заяву про зміну предмета позову( т.1, а.с 244-245).

          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2019 у справі №909/548/19 відмовлено у задоволенні позову.
          Рішення суду мотивоване ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст. ст. 11,16, 321, 388, 393, 396 ЦК України, ст.ст. 3, 20, 55, 56, 57, 78,80,83,84, 116,122,149, 150 ЗК України, ст.ст. 7,8, 17, 31,57 ЛК України,  ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації».
          Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку недоведеністю прокурором позовних вимог. Суд вказав, зокрема, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, зокрема, планово-картографічні матеріали, матеріали лісовпорядкування 2007року, які б підтверджували факт належності земельної ділянки позивачу та накладення частини земельної ділянки, переданої ФГ «Кострича» в оренду, на землі лісогосподарського призначення, а саме : 29,30 виділи 26 кварталу Верховинського лісництва ДП "Верховинське лісове господарство". Складений ГУ Держгеокадастру акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.09.2018 фактично базується  на інформації, наданій ДП «Верховинське лісове господарство», а з долученої до матеріалів справи карти-схеми, розробленої  Держгеокадастром, неможливо встановити факт накладення земельної ділянки. Крім того, суд зазначив про недоведеність прокуратурою розміру  земельної ділянки, що накладається, оскільки в тексті акту перевірки( а.с. 58,117) зазначено площу 7,3га земель лісогосподарського призначення, натомість у повідомленні ДП «Верховинське лісове господарство»  №04-15/48-130 від 10.05.2019 вказана площа накладень  7,7842га.

          Заступник прокурора Івано-Франківської області не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення   та прийняти нове, яким позов задоволити.
          Прокурор вказує, зокрема, що факт порушення вимог  земельного законодавства підтверджується актом перевірки №1238/0/92-18-ДК/1085/АП/09/01/-18 від 26.09.2018, який складений інспектором  у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель ГУ Дергеокадастру в Івано-Франківській області. Вказаним актом встановлено, що згідно з картографічними матеріалами ДП «Верховинське лісове господарство» до земельної ділянки №2620884301:01:002:0117 включені землі ДП «Верховинське лісове господарство» та констатовано порушення вимог ст.ст.25,35 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст. 13,16,21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації». Прокурор зазначає, що з метою визначення розміру площі земельної ділянки лісового фонду, незаконно переданої  ФГ «Кострича» в користування, було залучено сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , який на підставі матеріалів лісовпорядкування встановив межі виділів 29,30 кварталу 26, виявив факт пересічення меж земельної ділянки площею 132,732га та визначив, що площа накладення ділянок становить 7,7842га.  Прокурор вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що суду не надано документів, картографічних матеріалів , які підтверджують право постійного користування ДП «Верховинське лісове господарство»  на спірну земельну ділянку, та вказує, що таке право підтверджується  матеріалами лісовпорядкування - проектом організації і розвитку лісового господарства, у т.ч. планшетом №6 Верховинського лісництва ДП "Верховинське лісове господарство", копію якого долучено до матеріалів справи. Відтак   вважає, що факт частково накладення земельної ділянки, переданої в оренду відповідачу, на землі ДП «Верховинське лісове господарство» площею 7,7842га доведений належними та допустимими доказами.   
  
          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.12.2019 у справі №909/548/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.
          Ухвалою від 11.01.2020 призначено розгляд справи в судовому засіданні 11.02.2020.
           27.01.2020 надійшла заява відповідача 2 ( Верховинської РДА) про визнання позову, в якій  він також просить здійснювати розгляд даної справи без участі його представника.
         
            Ухвалою суду від 11.02.2020 розгляд справи відкладено на 03.03.2020.
          Ухвалою від 03.03.2020 розгляд справи відкладено на 17.03.2020.
          У судовому засіданні 17.03.2020 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення.
           ФГ «Кострича»(відповідач1) відзиву на апеляційну скаргу не надав, його представник у судовому засіданні 17.03.2020 заперечив доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення, в яких, зокрема, вказав, що про проведення у вересні 2018року перевірки орендарю не було відомо. Звернув увагу на різницю площ накладень,  вказаних в акті перевірки від 26.09.2018 та в повідомленні  ДП «Верховинське лісове господарство»  від 10.05.2019,  що  свідчить про необґрунтованість позову та неможливість його задоволення. 
          Державне агентство лісових ресурсів України та  ДП "Верховинське лісове господарство" (позивачі) не забезпечили явки своїх представників в судове засідання 17.03.2020, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
          За приписами ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.
          Розпорядженням голови Верховинської РДА Івано-Франківської області від 08.05.2007  № 163  надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 132,7230 га, що знаходиться на полонині Кострича Красницької сільської ради за межами населеного пункту, для подальшої передачі в користування на умовах оренди та створення і реєстрації фермерського господарства(том 1,а.с. 25, 86).
          Матеріалами справи підтверджено, що   комісія у складі: першого  заступника голови   Верховинської РДА,  сільського голови, начальника Верховинського райвідділу земельних ресурсів, головного архітектора Верховинського району, головного державного санітарного лікаря Верховинського району, начальника державного управління (відділу) екологічної безпеки, начальника відділу культури Верховинської РДА, представників землекористувача та проектної організації  провела обстеження земельної ділянки  та склала  відповідний акт про  придатність земельної ділянки  для ведення фермерського господарства ( т.1, а.с.27-29,88-90).

В подальшому  комісія   у складі:  начальника  райвідділу земельних ресурсів, головного архітектора  району, сільського голови, представників землекористувача та проектної організації  встановила та узгодила межі земельної ділянки для ведення фермерського господарства , про що склала акт, який  погоджений суміжними землекористувачами  - Бистрецькою сільською радою та Верховинським держлісгоспом ( т.1, а.с.42-44, ).

          На замовлення ОСОБА_2 приватним підприємством "Західземпроект" був виготовлений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства на території с. Красник  на  полонині Кострича  Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, згідно з яким земельна ділянка займає площу 132,7230 га, в тому числі під пасовищем-132,7230га. Вказаний проект землеустрою погоджений відповідними органами (Верховинським районним відділом земельних ресурсів, Верховинським відділом містобудування  та архітектури, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області, Верховинською районною санітарно - епідеміологічною станцією, Відділом культури і мистецтва Верховинської РДА, Красницькою сільською радою) , які надали свої позитивні висновки щодо проекту              ( сільська рада погодила проект рішенням від 07.06.2007). Крім того,  Обласним головним управлінням  земельних ресурсів Держкомзему України проведено державну експертизу  цього проекту землеустрою, за результатами якої надано позитивний висновок від 22.06.2007 № 2284 П   (том 1, а.с.19- 24, 26-41,80-85,87, 94-102).

          Розпорядженням голови Верховинської РДА Івано-Франківської області від 25.06.2007  № 228 "Про надання земельної ділянки в оренду" затверджено проект відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 132,732 га, що знаходиться на полонині Кострича Красницької сільської ради, за межами населеного пункту, дозвіл на виготовлення якого надано ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації №163 від 08.05.2007 ;  вирішено укласти з ОСОБА_2 договір оренди землі та передати земельну ділянку в довготермінову оренду терміном на 25 років(том 1, а.с. 32, 93).

          Згідно з розпорядженням голови Верховинської РДА від 07.09.2007 № 307 "Про надання земельної ділянки в оренду", зважаючи на клопотання голови ФГ "Кострича" ОСОБА_2 та клопотання ФГ "Кострича" ( ОСОБА_5 )., позитивні висновки районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств від 22.08.2007, комісії районної державної адміністрації з розподілу полонин та з метою забезпечення ефективного використання земель сільськогосподарського призначення в районі,  вирішено:
- розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.06.2007 №1, укладений районною державною адміністрацією та ОСОБА_2  відповідно до розпорядження голови РДА Івано-Франківської області від 25.06.2007  № 228 "Про надання земельної ділянки в оренду";
- затвердити проект землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на полонині Кострича загальною площею 132,723 га за межами населеного пункту с. Красник,  ФГ "Кострича", дозвіл на розробку якого надано розпорядженням голови райдержадміністрації від 30.08.2017 №291;
- укласти з ФГ "Кострича" (В. Гаращук) договір оренди землі та передати дану земельну ділянку в довготермінову оренду терміном на 49 років.
           В цьому розпорядженні вказано, що воно прийняте відповідно до ст.  ст. 17,  124,  125,  126,  149  та п.12  Перехідних положень Земельного кодексу України, п.2  ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації",  Законів України "Про оренду землі", «Про фермерське господарство»( т.1, а.с. 106).

           Як вбачається з матеріалів справи, Верховинською РДА та ФГ  «Кострича»   укладений договір оренди землі №2 від 07.09.2007.

          За результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства  при наданні в користування ФГ «Кострича» на умовах оренди земельної ділянки площею 132,7230 га (кадастровий номер 2620884301:01:002:0117), розташованої на полонині Кострича Красницької сільської ради Верховинського району, головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель  -державним інспектором  у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління  Держгеокадастру в Івано-Франківській області Лазаренко Г.М. складено акт перевірки № 1238/0/92-18ДК/1085/АП/09/01/-18 від 26.09.2018 (том 1, а.с. 56-61, 115-120).
         
          В  акті  зазначено, що згідно з інформацією та картографічними матеріалами, наданими ДП "Верховинське лісове господарство", до земельної ділянки площею 132,7231 га (кадастровий номер 2620884301:01:002:0117) частково включені землі орієнтовною площею 7,3 га  лісогосподарського призначення  (квартал 26, ділянка 29 площею 3,7 га, ділянка 27 площею 0,3 га, ділянка 30 площею 2,3 га, ділянка 31 площею 1,0 га), які надані в постійне користування ДП "Верховинський лісгосп"  .
          Відтак, беручи до увагу інформацію  ДП "Верховинське лісове господарство"  про часткове включення  земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 7,3га в земельну ділянку площею 132,7231 га (кадастровий номер 2620884301:01:002:0117), державний  інспектор вказав, що в ході виконання робіт із землеустрою у 2007році та прийняття розпорядником земель - Верховинською РДА розпорядження від 07.09.2007 №307 "Про надання земельної ділянки в оренду " та затвердження документації із землеустрою з визначенням категорії земель (землі сільськогосподарського призначення, вид угідь-пасовище),  має місце  порушення вимог земельного законодавства при наданні земельної ділянки в оренду.           
        В акті зазначено, що перевірка проводилась  відповідно до ст.ст. 1.6,9,10 ЗУ « Про державний контроль за використанням та охороною земель» у зв`язку із листом Надвірнянської місцевої прокуратури від 31.08.2018 № 03-220 вих18 та на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 25.09.2018 № 1238-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності".          
          Листом від 10.05.2019 №104-15/48-130 ( т.1, а.с.55, 114) ДП «Верховинське лісове господарство»  повідомило заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури на його усне звернення, що частина земельної ділянки (кадастровий номер 2620884301010020117) загальною площею 132,732 га, що передана у довготермінову оренду терміном на 49 років, частково накладається на землі лісогосподарського призначення, а саме: 29,30 виділи 26 кварталу Верховинського лісництва ДП "Верховинське лісове господарство", про  що ДП «Верховинський лісгосп» стало відомо за результатами перевірки ГУ Держгеокадастру і Івано-Франківській області у вересні 2018року.
          У цьому листі також вказано, що на підставі матеріалів лісовпорядкування ДП "Верховинське лісове господарство" із залученням сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 встановлено межі 29,30 виділів 26 кварталу Верховинського лісництва  та встановлено факт накладення меж із земельною ділянкою площею 132,732га, кадастровий номер 2620884301010020117. Площа накладення  становить 7,7842га.  Дана земельна ділянка не огороджена, забудови на вказаній земельній ділянці відсутні.
 В матеріалах справи наявна підписана Данилюком А.М. план (схема,креслення) частини земельної ділянки ДП "Верховинське лісове господарство",в якій позначено  територію  захоплення   ДЛГ площею 7,7842га, 0,7175га та 0, 0657га ( т.1,а.с. 54).
           В матеріалах справи також наявна копія  плану земельної ділянки  26 кварталу( без вказівки дати його складання), згідно з яким площа 29виділу 26 кварталу становить 7,5га, а площа 30 виділу 26 кварталу-7,6га (том 1,а.с.53, 112).
          Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає до задоволення з таких підстав.
          Згідно із ст. 19 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - ЗК України),  землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні  категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення,  землі лісогосподарського призначення.
          Статтею 20 цього Кодексу встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих ділянок у власність або надання у користування, вилучення земель і затверджують проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
          Зміна  цільового  призначення  земель,  зайнятих  лісами,провадиться  з  урахуванням  висновків  органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього  природного  середовища  та  лісового 
господарства".
          За приписами частин 2 і 3 ст. 22 ЗК України  до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під  будівлями і дворами,  землі тимчасової консервації тощо).
          Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема,  громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
          До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства ( ч.1 ст. 55 ЗК України).
          Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства ( ч.1 ст. 57 ЗК України).
     Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду  земельних  ділянок,  що  перебувають  у державній  або  комунальній  власності,  здійснюється  на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу  місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. 
          Частиною 1 статті 116 ЗК України  передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права  власності  та права  користування  земельними  ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням  органів  виконавчої  влади  або  органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо   земельних   ділянок,   на  яких  розташовані  об`єкти,  які підлягають  приватизації,  в  межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
          Згідно  з ч. 2 ст. 3  ЗК України земельні  відносини,  що  виникають при використанні надр, лісів,  вод,  а також рослинного і тваринного світу,  атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
          Статтею 31 Лісового кодексу України,  в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - ЛК України), визначені повноваження  Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері лісових відносин,   згідно з якими  вони  передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території, приймають  рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території.
          Пунктом 5  Прикінцевих положень ЛК України   в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц, вказала, що вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5  розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України. 
          Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. 
          Згідно з  пунктом 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству від 11.12.1986, до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування належать лісовпорядкувальні планшети.
          В апеляційній скарзі прокурор стверджує про  накладення  земельної ділянки, переданої у 2007 році в оренду ФГ «Кострича»,  на земельну ділянку лісогосподарського призначення (виділи   29 та 30 кварталу  26), яка перебуває у постійному користуванні  Верховинського лісництва ДП «Верховинське лісове господарство»,  безпідставність посилань суду першої інстанції на ненадання документів, картографічних матеріалів , які підтверджують право постійного користування Верховинського лісництва ДП «Верховинське лісове господарство»  на спірну земельну ділянку, та вказує, що таке право підтверджується  наданими суду  матеріалами лісовпорядкування, зокрема , планшетом №6 Верховинського лісництва. 
          Апеляційний суд в судовому засіданні 17.03.2020 дослідив   оригінал  планшета №6 та встановив, що   суду першої інстанції була надана  копія  плану земельної ділянки  26 кварталу (без вказівки дати  його складання),на якому відображений  26 квартал площею 173 га, у тому числі 29виділ 26 кварталу  площею 7,5га та 30 виділ 26 кварталу площею7,6га (том 1,а.с.53, 112),  яка є  частиною  ( фрагментом )  планшета №6  лісовпорядкування 2013 року Верховинського лісництва ДП «Верховинське лісове господарство»  (  копія повної версії планшета №6 долучена до матеріалів справи).
          Названу копію частини (  фрагменту) планшета №6, яка стосується 26 кварталу, не можна вважати належним та допустимим доказом того, що станом на час прийняття районною адміністрацією   розпорядження від 07.09.2007 № 307  про передачу  в оренду ФГ «Кострича»  земельної ділянки площею 132,732га  виділи   29 та 30 кварталу  26 належали до земель лісогосподарського призначення та перебували у постійному користуванні  Верховинського лісництва ДП «Верховинське лісове господарство», оскільки  згідно з  планшетом №6  таке  лісовпорядкування проведено лише у 2013році, тобто через 6 років  після  прийняття оскаржуваного розпорядження.
          Ні прокурор, ні позивачі не надали  суду будь-яких доказів (рішень відповідного органу про передачу спірної земельної ділянки ДП «Верховинське лісове господарство»,  планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування тощо) на підтвердження  належності  спірної земельної ділянки(виділи   29 та 30 кварталу  26)   до земель лісогосподарського призначення та перебування їх  у постійному користуванні  Верховинського лісництва ДП «Верховинське лісове господарство»  станом на 2007 рік.
          Не можуть братися до уваги доводи прокурора про встановлення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 на підставі матеріалів лісовпорядкування ДП "Верховинське лісове господарство" меж 29,30 виділів 26 кварталу Верховинського лісництва  та  факту накладення  на 29,30 виділи 26 кварталу земельної ділянки кадастровий номер 2620884301010020117, переданої в оренду в оренду ФГ «Кострича»,  площа накладення -  7,7842га, з огляду на наступне.
          Самих досліджень, проведених інженером-землевпорядником Данилюком А.М.,  та його висновків не надано    ні суду першої інстанції, ні апеляційному  суду, на них міститься лише посилання  в листі ДП «Верховинське лісове господарство» від 10.05.2019 №104-15/48-130, адресованому заступнику керівника Надвірнянської місцевої прокуратури ( т.1, а.с.55, 114). В матеріалах справи наявна підписана Данилюком А.М. план (схема,креслення) частини земельної ділянки ДП "Верховинське лісове господарство",  в якому не визначені 29,30 виділи 26 кварталу  та їх межі, відсутні посилання на будь-які  матеріали лісовпорядкування ДП "Верховинське лісове господарство",  не вказано про встановлення факту  накладення  земельної ділянки кадастровий номер 2620884301010020117, переданої  в оренду ФГ «Кострича»,на  29,30 виділи 26 кварталу, а  позначено  територію  захоплення   ДЛГ площею 7,7842га, 0,7175га та 0, 0657га,  при цьому не вказано хто і чию територію захопив.
          Відтак апеляційний суд відхиляє  доводи прокурора про  встановлення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1   факту накладення земельної ділянки кадастровий номер 2620884301010020117, переданої  в оренду ФГ «Кострича»,   на 29,30 виділи 26 кварталу ДП "Верховинське лісове господарство", площа накладення -  7,7842га.
           В акті перевірки №1238/0/92-18ДК/1085/АП/09/01/-18 від 26.09.2018, на який посилається прокурор як на доказ неправомірного  включення до  земельної ділянки площею 132,7231 га (кадастровий номер 2620884301:01:002:0117), переданої  в оренду ФГ «Кострича», земель лісогосподарського призначення   ДП "Верховинського лісового господарства", та порушення вимог земельного законодавства при наданні земельної ділянки в оренду  ФГ «Кострича», вказано на підставі інформації  та картографічних матеріалів, наданих самим  ДП "Верховинське лісове господарство", про включення  таких земель орієнтовною площею 7,3 га    (квартал 26, ділянка 29 площею 3,7 га, ділянка 27 площею 0,3 га, ділянка 30 площею 2,3 га, ділянка 31 площею 1,0 га).
          В акті не вказано і з нього не вбачається, що  при перевірці та складанні акту перевірки №1238/0/92-18-ДК/1085/АП/09/01/-18 від 26.09.2018 державний інспектор досліджував та керувався   планово-картографічні матеріали лісовпорядкування ДП "Верховинське лісове господарство", які існували на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 07.09.2007, в акті містяться лише  посилання на надану ДП "Верховинське лісове господарство"  інформацію, однак відомостей щодо того, яку саме інформацію було надано  та джерела її походження  в акті не зазначено.
          Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказана в акті перевірки №1238/0/92-18-ДК/1085/АП/09/01/-18 від 26.09.2018 площа накладення ділянок -орієнтовно 7,3 га суперечить визначеній інженером-землевпорядником ОСОБА_1 площі захоплення (7,7842га, 0,7175га та 0, 0657га). 

            Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Частиною  2 статті 80 ГПК України встановлено обов`язок      позивача подати докази разом з поданням позовної заяви. 
          Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №913/3171/8 вказав, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях    13,    14 ГПК, а також положеннях    статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
          На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та   вважає , що  суд правомірно  відмовив у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких грунтуються позовні вимоги.
          Щодо   заяви Верховинської РДА ( відповідача    2) про визнання позову( т.2, а.с 152-153) , апеляційний суд вважає, що   така заява не підлягає до задоволення  з таких підстав.
          За приписами  п.1 ч.2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов( всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
          Разом з тим, згідно з частиною 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
          Заява Верховинської РДА (відповідача2)про визнання позову не відповідає  встановленим судом фактичним обставинам справи та суперечить закону, оскільки Верховинської РДА  не є єдиним відповідачем у справі, відповідачем  також є ФГ                       «Кострича»(відповідач 1), і не всі позовні вимоги заявлені до Верховинської РДА                       (відповідача2). З позовної заяви вбачається, що Верховинської РДА                                                   ( відповідача2) стосуються позовні вимоги про   визнання незаконним та скасування розпорядження № 307 від 07.09.2007, інші вимоги (про витребування у ФГ "Кострича"земельної ділянки та скасування запису № 12896295 від 05.01.2016 про державну реєстрацію права оренди ФГ "Кострича" земельної ділянки) стосуються ФГ "Кострича"(відповідача1).Отже, задоволення заяви Верховинської РДА  (відповідача2)про визнання позову матиме наслідком   порушення прав ФГ « Кострича»(відповідача 1).
          Відтак, апеляційний суд відмовляє у задоволенні заяви Верховинської РДА                       ( відповідача2) про визнання позову.

          Згідно з    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Відповідно до    ст. 276 ГПК України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив    рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав, визначених    ст.277 ГПК України, для скасування чи зміни рішення.
          Отже, рішення Господарського суду Івано-Франківської  області від 24.10.2019 у справі №909/548/19 належить залишити без змін, апеляційну скаргу -    без задоволення.
          Відповідно до    ст. 129 ГПК України    судовий збір, сплачений скаржником    при поданні апеляційної скарги,    покладається на скаржника.
          Керуючись ст.ст.    86,    129,    236,    254,    269,    270,    275,    276,    281,    282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                            ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської  області від 24.10.2019 у справі №909/548/19  залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
2.    Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені    ст. 286-291 ГПК України.
4.    Справу повернути до місцевого господарського суду.
Повний текст постанови складено 26.03.2020.
Головуючий суддя                                                            М.І. Хабіб
                                                                                                    
Суддя                                                                       О.П. Дубник
Суддя                                                                          О.В. Зварич