ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. 	Справа № 546/749/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Калитки О. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 01.11.19 року по справі № 546/749/19
за позовом            Харківського національного університету внутрішніх справ  
до             ОСОБА_1                    
про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:
15.07.2019 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі в розмірі 51844,77 грн.
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.07.2019 справу № 546/749/19 передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 адміністративний позов задоволено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм  матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що в укладеному між позивачем, відповідачем та УМВС України в Полтавській області Договорі про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2014 відсутня така підстава для відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, як звільнення курсанта з посади через службову невідповідність, який не закінчив навчання. Відповідач вказує, що у п. 3 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2014 чітко визначено підстави для відшкодування відповідачем витрат, понесених позивачем, однак жодна з підстав, передбачених п. 3 даного Договору не може бути застосована до ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ та зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 18.08.2014, присвоєно звання «рядовий міліції». 
01.09.2014 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Полтавській області та ОСОБА_1 укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір від 01.09.2014), предметом якого є підготовка відповідача за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом психологія. 
Згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 31.08.2016 № 588 відповідача як рядового поліції було переведено з другого на третій навчальний курс.  
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.05.2017 № 148 о/с рядовий поліції ОСОБА_1 відрахований з числа курсантів та звільнений зі служби в Національній поліції України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію». 
Згідно копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 15.05.2017 № 4/935, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта з 18.08.2014 по 15.05.2017, становить 51844,77 грн.  
Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати пов`язані з його утриманням, позивач звернувся до суду з даним позовом.      
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази щодо відшкодування зазначених витрат на навчання ОСОБА_1 після його ознайомлення з відповідною довідкою-розрахунком, що є підставою для примусового стягнення такої заборгованості.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (який діяв станом на час укладання договору про підготовку у вищому навчальному закладі МВС України з відповідачем) підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом,   головним   управлінням,    управлінням    Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови   від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після   закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Аналогічні положення визначено Типовим договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженому Наказом МВС від 14.05.2007 № 150 (в редакції станом на момент укладання договору про підготовку у вищому навчальному закладі МВС України з відповідачем) та безпосередньо Договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, що укладений між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Полтавській області та ОСОБА_1 від 01.09.2014.
Пунктом 2.3.6 Договору від 01.09.2014 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
02.07.2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIIІ, який набрав чинності 07.11.2015, на підставі якого Закон України «Про міліцію» № 565-XII втратив чинність.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, яка набрала чинності 20.04.2017, затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських та визнано такою, що втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ».
Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII, вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
Курсанти, слухачі, ад`юнкти та докторанти денної форми навчання вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, які станом на 6 листопада 2015 року мали спеціальні звання міліції, приймаються на службу до Національної поліції шляхом видання керівником відповідного вищого навчального закладу наказів про їх призначення на відповідні посади в цьому закладі з одночасним присвоєнням первинних спеціальних звань поліції.
Як підтверджено матеріалами справи, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 31.08.2016 № 588 відповідача як рядового поліції було переведено з другого на третій навчальний курс, таким чином відповідач на час створення Національної поліції України був курсантом ХНУВС та під час навчання був прийнятий на службу в Національну поліцію з одночасним присвоєнням спеціального звання «рядовий поліції» і в подальшому продовжив навчання та підготовку у Харківському національному університеті внутрішніх справ як фахівця для потреб Національної поліції.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.05.2017 № 148 о/с рядовий поліції ОСОБА_1 відрахований з числа курсантів та звільнений зі служби в Національній поліції України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію». 
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3, 4 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Згідно копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 15.05.2017 № 4/935, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта з 18.08.2014 по 15.05.2017, становить 51844,77 грн.  
Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (у редакції, чинній на момент відрахування відповідача з числа курсантів), витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. 
Отже, положення п. 2 цього Порядку визначають відшкодування витрат на підставі та згідно умов укладеного контракту між вищим навчальним закладом та особою, яка навчалася, в даному випадку на підставі договору про підготовку фахівця від 01.09.2014. 
В позовній заяві позивач посилається на пункт 2.3.6 Договору від 01.09.2014, яким передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Як на підставу позову позивач посилається на п. 3.3 Договору від 01.09.2014, згідно якого підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до Розділу 3 Договору про підготовку фахівця від 01.09.2014 підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є: 
-дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (п. 3.1); 
-відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу (п. 3.2);
-звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (п. 3.3).
Пунктом 7.2 Договору від 01.09.2014 передбачено, що дострокове припинення дії чи розірвання цього договору з боку будь-якої зі Сторін оформлюється окремим договором.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, окремий договір про дострокове розірвання Договору від 01.09.2014 між сторонами не оформлювався і як зазначено вище, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.05.2017 №148 о/с ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів та звільнено з посади рядового поліції відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).  
Пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.
Отже, статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені підстави для звільнення зі служби в поліції, а пунктом 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (у редакції, чинній на момент відрахування відповідача з числа курсантів) передбачені підстави відшкодування витрат відповідно до умов контракту, укладеним між вищим навчальним закладом та особою, яка навчалася, в даному випадку на підставі договору про підготовку фахівця від 01.09.2014. 
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для відшкодування витрат відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору про підготовку фахівця від 01.09.2014, оскільки: 
-окремий договір про дострокове розірвання Договору від 01.09.2014 між сторонами не оформлювався і відповідача відраховано зі складу курсантів не через його небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (п. 3.1);
- відповідача відраховано зі складу курсантів не у зв`язку з відмовою від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу (п. 3.2);
- відповідача відраховано зі складу курсантів не у зв`язку зі звільненням особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (п. 3.3)
Однак, як зазначено вище, позивач визначив підставу позову - п. 3.3 Договору від 01.09.2014, згідно якого підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідач не займав посаду начальницького складу, з якої був звільнений. Крім того, звільнення відповідача мало місце не після закінчення навчального закладу протягом трьох років, а в період його навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ і окремий договір про дострокове розірвання Договору від 01.09.2014 між сторонами не оформлювався.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що умови п. 3.3 Договору не можуть бути застосовані до відповідача в якості підстави для відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.  
У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справі і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування! правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що при визначені підстав для понесення відповідачем витрат на навчання підлягають врахуванню умови укладеного між позивачем та відповідачем Договору про підготовку про підготовку фахівця від 01.09.2014, серед яких відсутня така підстава для відшкодування фактичних витрат на підготовку (п. 3 Договору) як звільнення відповідача з посади рядового складу через службову невідповідність до закінчення навчання, тому колегія суддів приходить до висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ не підлягає задоволенню.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 5  статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки в даному випадку позивач не звільнений від сплати судових витрат, тому на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань позивача - Харківського національного університету внутрішніх справ підлягає стягненню 2881,50 грн. судового збору, сплаченого відповідачем згідно квитанції № 24142 від 13.01.2020.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року по справі № 546/749/19 скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позову Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі в розмірі 51844,77 грн., відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету внутрішніх справ (ЄДРПОУ 08571096) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		М.І. Старосуд 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    О.М. Калитка