ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 р.	Справа № 638/18319/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шишкін О.В., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, Харківська, 61202, повний текст складено 27.01.20 року по справі № 638/18319/17
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області               
          про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
05.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив призначити судове засідання щодо розгляду та накладення штрафу за неподання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 щодо накладання штрафу за неподання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоди - задоволено.
Накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040, 00 грн. за несвоєчасне подання звіту на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу за неподання звіту в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що 05.11.2019          до Дзержинського районного суду м. Харкова надано додатковий звіт від 01.11.2019 № 32872/03.2-20 про виконання рішення суду від 13.02.2018 по справі № 638/18319/17, де зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 у квітні 2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 4512,27 грн. Також у квітні 2018 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 відповідно до постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103. За результатом проведеного перерахунку пенсія складає 4583,95 грн. За період з 01.01.2016 по 31.03.2018 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 56678,33 грн. З них, виплату різницю в пенсії, нараховану за періоди 01.01.2016 по 31,12.2017 у розмірі 50941,61 грн., розпочато з 01.01.2019 відповідно до п. З постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 у розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період. За результатами перерахунку відповідно до постанови КМУ № 103, також за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 нараховано різницю в пенсії у розмірі 1935,36, з них різницю за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у розмірі 215,04 включено до виплатної відомості та профінансовано у квітні 2018. 
Виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 1720,32 грн. розпочато з 01.01.2019 відповідно до п. З постанови КМУ № 103 у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період. Отже, станом на 01.11.2019 ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 виплачено 10467,30 (нараховано згідно рішення суду) та 358,40 (нараховано відповідно до постанови КМУ № 103). Різницю в пенсії, нараховану за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у розмірі 6435,51 включено до виплатної відомості, яку профінансовано у квітні 2018.
Станом на 01,01.2020 ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 виплачено 12560,76 грн. (нараховано згідно рішення суду) та 430,08 грн. (нараховано відповідно до постанови КМУ № 103). З січня 2020 виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, розпочато відповідно до постанови КМУ «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24,12.2019 № 1088.
На думку відповідача, судом першої інстанції проігноровано, що відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262, виплата пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування яких щороку передбачається у законі про державний бюджет на відповідний рік у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду".
Фінансування пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету здійснюється після надходження коштів з Державного бюджету України відповідно до плану асигнувань загального фонду бюджету за вищезазначеною програмою.
Як передбачено положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Відповідач наголошує, що Законом України про Державний бюджет України на 2018 рік та 2019 рік Пенсійному фонду України не встановлено бюджетне призначення для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 , пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268» та довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Харківській області від 19.06.2017 року № 100/29642 про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, - протиправною.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268», та довідки від 19.06.2017 року № 100/29642 про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка підготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області починаючи із 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ст. 382 КАСУ.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року по справі № 638/18319/17 набрало законної сили 16.03.2018 року.
Приймаючи ухвалу про задоволення клопотання позивача про накладення штрафу за неподання звіту, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки звіт відповідачем не подано у встановлені судом строки, а надано лише до суду 01.11.2019 року та повторно надано звіт 17.01.2020, у день розгляду клопотання позивача ОСОБА_1 щодо накладання штрафу за неподання звіту, необхідно накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень - керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040, 00 грн., з яких 21 020 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 , 21 020 грн. - на користь Державного бюджету України.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
В силу положень ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 по справі № 638/18319/17 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності (дії) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 № 268», тадовідки від 19.06.2017 № 100/29642 про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка підготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області починаючи із 01.01.2016 без обмеження граничного розміру. Також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.
30.03.2018, в межах встановленого судом строку для надання звіту, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надіслано звіт до Дзержинського районного суду м. Харкова № 16161 14/20 від 30.03.2018 поштовим відправленням без рекомендованого повідомлення, в якому повідомлено про вчинені дії на виконання судового рішення та зазначено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. 
Виплата різниці пенсії, яка склала 56678,33 грн. з урахуванням раніше виплачених сум буде здійснено відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок Пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
На адресу Головного управління Пенсійного фонду України надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56396675 від 16.05.2018 щодо примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 по справі № 638/18319/17. На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20.06.2018 за вих. № 16741 14/20 було направлено повідомлення, що на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 по справі № 638/18319/17 направлено звіт від 30.03.2018 № 16161 14/20.
05.11.2019 до Дзержинського районного суду м. Харкова надано додатковий звіт від 01.11.2019 № 32872/03.2-20 про виконання рішення суду від 13.02.2018 по справі № 638/18319/17, де зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 у квітні 2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 4512,27 грн. 
Також у квітні 2018 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 відповідно до постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103. За результатом проведеного перерахунку пенсія складає 4583,95 грн. За період з 01.01.2016 по 31.03.2018 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 56678,33 грн. 
З них, виплату різницю в пенсії, нараховану за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 50941,61 грн., розпочато з 01.01.2019 відповідно до п. З постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим- категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 у розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період. 
За результаїамн перерахунку відповідно до постанови КМУ № 103, також за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 нараховано різницю в пенсії у розмірі 1935,36, з них різницю за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у розмірі 215,04 включено до виплатної відомості та профінансовано у квітні 2018. Виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 1720,32 грн. розпочато з 01.01.2019 відповідно до п. 3 постанови КМУ № 103 у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період. 
Отже, станом на 01.11.2019 ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 виплачено 10467,30 (нараховано згідно рішення суду) та 358,40 (нараховано відповідно до постанови КМУ № 103). Різницю в пенсії, нараховану за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у розмірі 6435,51 включено до виплатної відомості, яку профінансовано у квітні 2018.
Станом на 01.01.2020 ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 виплачено 12560,76 грн. (нараховано згідно рішення суду) та 430,08 грн. (нараховано відповідно до постанови КМУ № 103). 
З січня 2020 виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, розпочато відповідно до постанови КМУ «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24.12.2019 № 1088.
Так, відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262 від 09.04.1992 року, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно зі ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" у межах виділених асигнувань. При цьому, Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів» затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.
Відповідно до п. 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
При цьому, згідно з п. 4 Порядку № 649, черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Пунктом 10 Порядку № 649 визначено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Колегія суддів зазначає, що невиконання судового рішення частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин саме відповідачем по справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника (заступника керівника) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у даному випадку, штрафу.
Крім того, колегія суддів відповідно до ч. 6 ст. 303 КАС України, враховує визнання ОСОБА_1 апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, висловлене у відповідній заяві від 30.03.2020 року (а.с.146-147).
Таким чином, колегією суддів не встановлено вчинення відповідачем противоправних рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення суду, натомість вжито заходи щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року по справі 638/18319/17 в межах наданої компетанції.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання позивача про накладення штрафу за неподання звіту, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала  Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року по справі № 638/18319/17, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо накладання штрафу за неподання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року по справі № 638/18319/17  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо накладання штрафу за неподання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати пенсію та відшкодування матеріальної шкоди - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  02.04.2020 року