Справа № 128/1057/17
Провадження № 22-ц/801/1104/2020
Категорія: 34
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року	Справа № 128/1057/17	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Марчук В. С., Міхасішина І. В.
Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
Рішення постановила суддя Ганкіна І. А.
Рішення постановлено о 14.00 год. у м. Вінниці
Дата складання повного тексту рішення не відома,

Встановив:
У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «АХА «Страхування», яке перейменовано у ПрАТ «СК «АРКС», і ТОВ «Український лізинговий фонд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 2016 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи у м. Вінниці по вул. Магістратській у напрямку вул. Соборної, біля будинку № АДРЕСА_1 , допустила виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнулася із зустрічним автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням.
У зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень в той же день було зареєстровано кримінальне провадження № 12016020010006100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У кримінальному провадженні проведено судово-медичну експертизу, якою встановлено, що заподіяні йому тілесні ушкодження внаслідок ДТП за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У зв`язку з відсутністю складу злочину у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості 25 листопада 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження та матеріали направлено до Вінницького ВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області 13 лютого 2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Зі змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 свою вину визнала.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди йому завдано майнової шкоди, яка пов`язана із пошкодженням автомобіля, його евакуацією з місця ДТП та перебуванням на спецмайданчику.
Згідно висновку судового експерта Вінницького НДЕКЦ від 26 серпня 2016 року № 281, яку було проведено у рамках кримінального провадження, розмір завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ складає 311 436 грн.
За евакуацію транспортного засобу на спецмайданчик Вінницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ним 15 серпня 2016 року було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_3 720 грн.
За зберігання автомобіля на спецмайданчику 15 серпня 2016 року ним сплачено 144 грн.
Крім того, внаслідок ДТП йому було завдано душевних страждань, оскільки ці події відобразились на його морально-психологічному стані, у зв`язку з чим він піддався сильним емоційним стражданням, які позначилися на його спокої. Після ДТП він тривалий час проходив інтенсивне лікування у закладі охорони здоров`я. Його дружина також зазнала тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим тривалий час проходила лікування, що також викликало у нього занепокоєння. У зв`язку з пошкодження внаслідок ДТП автомобіля він та його сім`я були позбавлені можливості використовувати автомобіль для поїздок на роботу; підвезення доньки до школи, на секцію «Тхеквондо» (у зв`язку з чим до вирішення питання з транспортом дитина тимчасово припинила відвідування секції); для поїздок до бабусі дружини у м. Хмільник Вінницької області, яка є людиною похилого віку і потребує допомоги. Моральну шкоду він оцінює у 9000 грн., із яких: перенесені сильні душевні страждання під час ДТП – 3000 грн., душевні страждання, пов`язані із проходженням лікування та перебування у закладі охорони здоров`я – 1000 грн., перенесені переживання за здоров`я дружини та проходження її лікування – 3000 грн., неможливість використовувати автомобіль – 2000 грн.
ПрАТ «СК «АХА Страхування», якою застраховано цивільну правову відповідальність відповідача ОСОБА_1 , йому частково відшкодувала завдану матеріальну шкоду в сумі 50 000 грн. 
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 під час ДТП, на праві власності належить ТОВ «Український лізинговий фонд».
У зв`язку з цим просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Український лізинговий фонд» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 262 300 грн., із яких: 261 436 грн. – різниця між фактичним розміром шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 720 грн. – шкода, пов`язана із евакуацією автомобіля, 144 грн. – шкода, пов`язана зі зберіганням автомобіля на спецмайданчику.
Також просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 9000 грн. та документально підтверджені судові витрати.
У грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ «Український лізинговий фонд» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 262 300 грн., із яких: 261 436 грн. – різниця між фактичним розміром шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 720 грн. – шкода, пов`язана із евакуацією автомобіля, 144 грн. – шкода, пов`язана зі зберіганням автомобіля на спецмайданчику; та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 9000 грн. та документально підтверджені судові витрати.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 262 300 грн.
В задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ «Український лізинговий фонд» на користь ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 3000 грн.
В задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, з ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» на користь ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2713 грн.
У стягненні судових витрат з ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , а саме – стягнення на його користь матеріальної шкоди в сумі 262 300 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши на його користь матеріальну шкоду в сумі 169 912,53 грн., в решті вимог – в задоволенні відмовити.
Зазначила, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; через не доведеність обставин, що мають значення для справи; через неправильне дослідження доказів та надання їм помилкової оцінки.
Доводи апеляційної скарги полягають у незгоді відповідача із визначеним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля позивача, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що автомобіль позивача після ДТП залишився у нього та станом на 06 серпня 2016 року без врахування попиту на ринку регіону та терміну реалізації його вартість складала 92 387,47 грн., а тому розмір матеріальної шкоди складає 169 912,53 грн. (262 300 грн. – 92 387,47 грн.). Розмір моральної шкоди позивачем не доведено додатковими доказами, зокрема довідками лікарів (невролога або психолога), які б підтвердили наявність у нього душевних страждань та переживань внаслідок ДТП.
Відповідачі ПрАТ «СК «АРКС» і ТОВ «Український лізинговий фонд» відзиви на апеляційну скаргу не надали і рішення суду не оскаржили.
У судове засідання позивач, відповідач та представники відповідачів – юридичних осіб, не з`явилися.
При цьому відповідач ОСОБА_1 на адресу суду надіслала заяву (судом отримана 02 червня 2020 року), якою просила розглянути справу у її відсутність, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує; змін, доповнень, клопотань немає. Просить задовольнити її апеляційну скаргу в повному обсязі з урахуванням мотивів і підстав, викладених в ній.
Представник позивача у надісланому в системі «Електронний суд» відзиві на апеляційну скаргу, який отриманий судом 17 червня 2020 року о 09 год 08 хв (в день розгляду справи призначеної на 10:00 год), просив розглянути справу у відсутність позивача ОСОБА_2 і його представника і залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Представник у відзиві просив стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Також просив поновити (продовжити) процесуальний строк, встановлений судом, на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
За правилами статті 127 ЦПК України колегія суддів усною ухвалою продовжила встановлений судом строк для подачі відзиву.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.
Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1).
При цьому суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї та приймає докази, які не були подані до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини 2, 3), а також не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги рішення суду оскаржує відповідач ОСОБА_1 лише в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 262 300,00 грн. і моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. (том 2 а. с. 112-116).
В іншій частині рішення суду відповідачем ОСОБА_1 та іншими учасниками справи не оскаржується.
Тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду лише в оскаржуваній відповідачем ОСОБА_1 частині, врахувавши при цьому відсутність підстав для застосування положень частини 4 статті 367 ЦПК України.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди із відповідача ОСОБА_1 у розмірі 262 300,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що такий розмір шкоди є встановленим висновком експерта № 281 від 26 серпня 2016 року автотоварознавчої експертизи, проведеної за постановою слідчого і не спростований стороною відповідача належними та допустимими доказами.
Колегія суддів не погоджується із такими мотивами, викладеними у рішенні суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 06 серпня 2016 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи у м. Вінниці по вул. Магістратській у напрямку вул. Соборної, біля будинку № АДРЕСА_1 , допустила виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнулася із зустрічним автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 .
У зв`язку з отриманням ОСОБА_2 тілесних ушкоджень зареєстровано кримінальне провадження № 12016020010006100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (том 1 а. с. 29).
Згідно висновку експерта № 1574/1736 від 11 листопада 2016 року судово-медичної експертизи ОСОБА_2 , заподіяні йому тілесні ушкодження внаслідок ДТП за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (том 1 а. с. 32).
25 листопада 2016 року слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію постанови разом із копіями матеріалів кримінального провадження направлено начальнику Вінницького ВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (том 1 а. с. 33). 
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області 13 лютого 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Зі змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала повністю (том 1 а. с. 34).
Згідно висновку експерта № 281 від 26 серпня 2016 року автотоварознавчої експертизи, призначеної 08 серпня 2016 року постановою старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Дворжецького А. П. у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 06 серпня 2016 року за № 12016020010006100, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Toyota Corolla 1.6 L, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2011 року випуску, внаслідок ДТП з ПДВ складає 311 436,00 грн. Вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Toyota Corolla 1.6 L, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2011 року випуску, внаслідок ДТП з ПДВ складає 704 087,24 грн. (т. 1 а. с. 36, 166-184).
За евакуацію транспортного засобу на спецмайданчик Вінницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_2 15 серпня 2016 року сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_3 720 грн. (том 1 а. с. 37, 151).
За зберігання автомобіля на спецмайданчику 15 серпня 2016 року ОСОБА_2 сплатив 144 грн. (том 1 а. с. 37 на звороті).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, яким керувала ОСОБА_1 під час ДТП, на праві власності належить ТОВ «Український лізинговий фонд» (том 1 а. с. 20).
07 серпня 2015 року між ТОВ «Український лізинговий фонд» і ОСОБА_1 укладений генеральний договір фінансового лізингу № 3832 і договір фінансового лізингу № 3832-01/08/15-Н до генерального договору фінансового лізингу. Згідно пункту 1.1. генерального договору лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно – предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у відповідному договорі фінансового лізингу, що є невід`ємною частиною генерального договору, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов цього генерального договору та відповідного договору, а в кінці строку дії договору має право придбати предмет лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у відповідному договорі (під викупною вартістю розуміється останній платіж в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу, розмір якого визначений у відповідному договорі (том 1 а. с. 52-62, 63, 64, 65).
Відповідно до акту прийому-передачі предмета лізингу до договору фінансового лізингу № 3832-01/08/15-Н від 07 серпня 2015 року (Генеральний договір фінансового лізингу № 3832 від 07 серпня 2015 року) лізингодавець ТОВ «Український лізинговий фонд» передав, а лізингоодержувач ОСОБА_1 прийняла предмет лізингу наступне майно: марка, модель: Nissan Micra, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 1 а. с. 66).
Згідно пункту 3.7 генерального договору фінансового лізингу з моменту підписання сторонами акта прийому-передачу предмета лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням предметом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження предмета лізингу, ризик допущення помилки при монтажі або експлуатації). Лізингоодержувач несе повну цивільно-правову відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі збитки третім особам, заподіяні внаслідок експлуатації предмета лізингу, в частині, не передбаченій договором(-ами) страхування. Лізингоодержувач покриває всі витрати (включаючи штрафні санкції), пов`язані з використанням предмета лізингу, відповідно до чинного законодавства, в т. ч. пов`язані з використанням предмета лізингу як таксі чи для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.
13 серпня 2015 року АТ «СК «АХА Страхування» і ТОВ «Український лізинговий фонд» уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8518796, згідно умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Nissan Micra, 2015 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 ; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну визначена у 50 000,00 грн., розмір франшизи – нуль. Свідченням договору є поліс № АІ/8518796 із строком дії з 13 серпня 2015 року по 12 серпня 2016 року включно (том 1 а. с. 74).
До АТ «СК «АХА Страхування» 08 серпня 2016 року надійшло повідомлення про ДТП, яка трапилась 06 серпня 2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу Nissan Micra та внаслідок якої пошкоджено автомобіль Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_2 (том 1 а. с. 75-76).
Зі змісту постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року і постанови про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2016 року слідує, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог Правил дорожнього руху України, які стали причиною ДТП, що мала місце 06 серпня 2016 року.
10 серпня 2016 року страховиком проведено огляд та складено протокол № 16/253 від 10 серпня 2016 року огляду транспортного засобу (дефектну відомість) автомобіля Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_2 (том 1 а. с. 97-99).
01 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_5 на виконання заяви АТ «СК «АХА Страхування» про проведення автотоварознавчого дослідження та надання відповіді на питання: Яка величина матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП станом на 10 серпня 2016 року?, надав звіт № 16/253 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 10 серпня 2016 року. 
У звіті оцінювач надав висновок про те, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП станом на 10 серпня 2016 року складає 305 510,00 грн. (том 1 а. с. 77-96). 
У звіті оцінювач вказав, що ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 305 510,00 грн., яка на момент пошкодження менша вартості відновлювального ремонту, що складає 343 074,87 грн., який є економічно необґрунтованим. 
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_6 і призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені три запитання: 1) Яка була дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06 серпня 2016 року, до моменту ДТП, яка сталась?; 2) Якою була дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП (з урахуванням пошкоджень, отриманих при цій ДТП), яка сталась 06 серпня 2016 року, станом на зазначену дату?; 3) Якою є різниця вартості автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 до ДТП та після ДТП, яка сталася 06 серпня 2016 року, станом на зазначену дату? (том 1 а. с. 201-202).
Згідно висновку судового експерта за результатами автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості КТЗ № 944/18-21 від 29 березня 2018 року по першому питанню: ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року виготовлення на момент ДТП, яка відбулася 06 серпня 2016 року становить 305 510,00 грн. По другому і третьому питанню: надати відповідь у рамках цього дослідження не є можливим по причинах, які вказані у дослідницькій частині. У дослідницькій частині зазначено наступне: «Оскільки згідно п. 7.17. Методики зазначено, що за умови коли вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У такому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Згідно п. 7.18 Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишаються. Крім того, згідно п. 7.18 Методики вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємства автосервісу, а у разі необхідності – дефектування». Тому експерт ставить до відома, що без дефектовки пошкодженого автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно матеріалів цивільної справи у пошкодженому стані відчужено, дати відповідь на поставлені питання у рамках цього дослідження не можливо (том 1 а. с. 217-222).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_6 і призначено по справі додаткову судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені три запитання: 1) Якою, згідно матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження була дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06 серпня 2016 року, до моменту ДТП, яка сталась?; 2) Якою згідно матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження була дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП (з урахуванням пошкоджень, отриманих при цій ДТП), яка сталась 06 серпня 2016 року, станом на зазначену дату?; 3) Якою, згідно матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження є різниця вартості автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 до ДТП та після ДТП, яка сталася 06 серпня 2016 року, станом на зазначену дату? (том 2 а. с. 8-9).
Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 3290/19-21 від 11 листопада 2019 року по першому питанню: згідно матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06 серпня 2016 року складала величину 314 561,18 грн. По другому питанню: згідно матеріалів цивільної справи дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого в результаті ДТП (з врахуванням пошкоджень, отриманих у цій ДТП), яка сталася 06 серпня 2016 року, станом на 06 серпня 2016 року без врахування попиту на ринку регіону та терміну реалізації складала 92 387,47 грн. Дати відповідь на питання згідно матеріалів кримінального провадження не визнається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині. По третьому питанню: згідно матеріалів цивільної справи різниця вартості автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 до ДТП та після ДТП, яка сталася 06 серпня 2016 року, до моменту ДТП, яка сталася станом на зазначену дату складала 222 173,71 грн. Дати відповідь на питання згідно матеріалів кримінального провадження не визнається за можливе по причинам, сказаним у дослідницькій частині.
У дослідницькій частині цього висновку зазначено, що відповідно матеріалів кримінального провадження в калькуляції відновлювального ремонту включені складові, які не підтверджуються відповідними фото (коробка передач, лонжерон передній правий, балка передньої вісі, пружина передня ліва, інше) або мають перераховану ціну складових з позначкою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не завжди відповідає реальній вартості складової на території України, тому експертом не можуть прийматись до уваги, так як можуть провести до хибних висновків (том 2 а. с. 53-58).
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Із наведених норм закону слідує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела (ч. 2 ст. 1187 ЦК України), а в разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. 
Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 8 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.
По справі встановлено, що позивачу завдана шкода джерелом підвищеної небезпеки внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки: автомобіля Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням та автомобіля Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .
З урахуванням вимог наведених норм матеріального закону відшкодування шкоди потерпілій особі має здійснити винна особа.
Таким чином відповідач ОСОБА_1 несе цивільну відповідальність перед позивачем ОСОБА_2 за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки її вина встановлена матеріалами справи і визнана відповідачем ОСОБА_1 . 
Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Разом з цим згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана  внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується  винною особою. 
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Micra, 2015 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1  застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» згідно з полісом № АІ/8518796 із строком дії з 13 серпня 2015 року по 12 серпня 2016 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, визначено у розмірі 50 000,00 грн, а франшиза встановлена у розмірі 0,00 грн. (том 1 а. с. 74).
До страхової компанії «АХА Страхування» 08 серпня 2016 року надійшло повідомлення про ДТП, яка трапилась 06 серпня 2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу Nissan Micra та внаслідок якої пошкоджено автомобіль Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням власника ОСОБА_2 (том 1 а. с. 75-76).
Як зазначив у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва – ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») виплатила йому визначену полісом матеріальну шкоду в сумі 50 000,00 грн.
У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний  засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний  ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.  Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.
За змістом указаної правової норми транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Як слідує із матеріалів справи позивач, будучи власником пошкодженого транспортного засобу, не згоден із визнанням його автомобіля фізично знищеним. 
В такому випадку йому підлягає до відшкодування різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації автомобіля з місця пригоди та витрати, пов`язані із зберіганням пошкодженого автомобіля на спецмайданчику.
Згідно висновку експерта за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи № 3290/19-21 від 11 листопада 2019 року, призначеною ухвалою суду від 17 серпня 2018 року, дійсна ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06 серпня 2016 року складала величину 314 561,18 грн.; дійсна ринкова вартість цього автомобіля пошкодженого в результаті ДТП (з врахуванням пошкоджень, отриманих у цій ДТП), станом на 06 серпня 2016 року без врахування попиту на ринку регіону та терміну реалізації складала 92 387,47 грн.; різниця вартості цього автомобіля до ДТП та після ДТП, яка сталася 06 серпня 2016 року, до моменту ДТП, яка сталася станом на зазначену дату складала 222 173,71 грн. (том 2 а. с. 53-58).
У дослідницькій частині цього висновку експерта вказано про те, що ринкова вартість автомобіля марки Toyota Corolla 1.6L на 06 серпня 2016 року складала 314 561,18 грн. згідно показників технічного стану автомобіля відповідно протоколу огляду транспортного засобу № 16/253 від 10 серпня 2016 року (том 1 а. с. 97-99). Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla 1.6L державний номер НОМЕР_2 згідно показників технічного стану та пошкоджень автомобіля відповідно протоколу огляду транспортного засобу № 16/253 від 10 серпня 2016 року (том 1 а. с. 97-99) із підтвердженими фото пошкоджень автомобіля складала на 10 серпня 2016 року суму 343 074,87 горн. Так як курс НДУ на 06 серпня 2016 року та 10 серпня 2016 року має незначну відмінність, на 06 серпня 2016 року вартість ремонту складала аналогічну величину. В даному випадку ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L віком таким, як на час пошкодження складала 314 561,18 грн., що менше вартості повного відновлювального ремонту – 343 074,87 грн., тому даний автомобіль ремонтувати економічно недоцільно.
Згідно зі статтею 110 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Приймаючи до уваги висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 3290/19-21 від 11 листопада 2019 року, апеляційний суд виходить із того, що він є повним та об`єктивним доказом з точки зору економічної обґрунтованості ремонту автомобіля та узгоджується із матеріалами цивільної справи. 
Висновок судового експерта за результатами автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості КТЗ № 944/18-21 від 29 березня 2018 року  не може бути врахований при вирішенні спору, оскільки ним визначено лише ринкову вартість автомобіля Toyota Corolla 1.6L державний номер НОМЕР_2 , 2011 року виготовлення на момент ДТП, яка відбулася 06 серпня 2016 року, а вартість автомобіля до та після ДТП не визначалася у зв`язку з тим, що експертом неможливо було надати відповідь на такі питання.
Висновком експерта № 281 від 26 серпня 2016 року, проведеного згідно постанови від 08 серпня 2016 року про призначення автотоварознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області Дворжецьким А. П., визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla 1.6L державний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, внаслідок ДТП, з ПДВ, який склав 311 436,00 грн. і вартість відновлювальних робіт цього автомобіля, який склав 704 087,24 грн., а питання щодо визначення вартості автомобіля до і після ДТП не вирішувалося, оскільки не ставилося слідчим перед експертом.
Звітом № 16/253 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla 1.6L реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 10 серпня 2016 року, визначено лише матеріальний збиток, заподіяний власнику цього автомобіля в результаті пошкодження при ДТП станом на 10 серпня 2016 року, який склав 305 510,00 грн., і не вирішувалися питання, оскільки не ставилися АТ «СК «АХА Страхування» перед суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , про визначення вартості відновлювальних робіт цього автомобіля та економічної обґрунтованості його ремонту і про визначення вартості автомобіля до й після ДТП. 
Отже, встановивши фактичні обставини справи такі як: вартість транспортного засобу до та після ДТП, вину відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, визначення ринкової вартості автомобіля Toyota Corolla 1.6L та визначення того, що ринкова вартість є меншою від вартості повного відновлювального ремонту, внаслідок чого ремонт даного автомобіля є економічно недоцільним, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП підлягають до часткового задоволення в сумі 172 173,71 грн.
При розрахунку цієї суми колегія судів виходить із дійсної ринкової вартості автомобіля до моменту ДТП – 314 561,18 грн., дійсної ринкової вартості пошкодженого автомобіля після ДТП – 92 387,47 грн., різниця складатиме – 222 173,71 грн. – сума, яка підлягає відшкодуванню позивачеві.
При цьому з врахуванням виплаченої АТ «Страхова компанія «АРКС» позивачеві страхової суми в розмірі 50 000,00 грн., до відшкодування підлягає сума 172 173,71 грн (222 173,71 – 50 000,00).
Також підлягають до стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним витрати: по оплаті евакуації автомобіля в сумі 720,00 грн. та по оплаті за зберігання автомобіля на спецмайданчику в сумі 144,00 грн., що разом складатиме 864,00 грн.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає підставними доводи апеляційної скарги в частині зменшення розміру матеріальної шкоди, які заслуговують на часткове врахування.
Таким чином рішення суду першої інстанції в частині стягнення із відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди підлягає до скасування в цій частині та ухвалення в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в загальній сумі 173 037,71 грн. (172 173,71 + 864,00 грн.).
Вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду в частині стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення з урахуванням наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2). 
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач переніс фізичний біль та страждання, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також йому завдано душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням в результаті дорожньо-транспортної пригоди його майна: належного йому автомобіля.
Це підтверджується: висновком судово-медичного експерта № 1574/1736 від 11 листопада 2016 року, із якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у МКЛ ШМД з 06 серпня 2016 року по 11 серпня 2016 року і у Вінницькому обласному спеціалізованому клінічному диспансері радіаційного захисту населення з 12 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року із тілесними ушкодженнями: забій грудної клітини, закрита черепно-мозкова травма – струс головного мозку, які виникли від дії тупого твердого предмета, по давності утворення могли бути спричинені в строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи – 06 серпня 2016 року та за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (том 1 а. с. 32); постановою про закриття кримінального провадження від 25 листопада 2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016020010006100 від 06 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (том 1 а. с. 33); постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, тобто за те, що вона, керуючи автомобілем Nissan Micra, під час зміни напрямку руху, здійснила зіткнення із автомобілем Toyota під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (том 1 а. с. 34); висновком експерта за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи № 3290/19-21 від 11 листопада 2019 року, із якого вбачається, що вартість належного позивачу автомобіля Toyota Corolla 1.6L, до ДТП складала 314 561,18 грн., а внаслідок пошкодження у ДТП вартість склала 92 387,47 грн., тобто зменшилася на 222 173,71 грн.; вартість повного відновлювального ремонту склала 343 074,87 грн., через що даний автомобіль ремонтувати економічно недоцільно (том 2 а. с. 53-58) та іншими матеріалами цивільної справи.
Таким чином, з урахуванням наведених норм закону і встановлених обставин справи, спричинена позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню особою винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто ОСОБА_1 , до якої позивач заявив такі вимоги.
При визначенні розміру моральної шкоди враховується глибина душевних страждань позивача, характер вчиненого відповідачем ОСОБА_1 правопорушення, ступінь вини винної особи, яка завдала моральної шкоди, оскільки така вина є підставою для відшкодування шкоди, також враховуються заявлені позивачем вимоги та обґрунтування ним моральної шкоди і її розміру, інші обставини, які мають істотне значення, та, виходячи із засад розумності справедливості, законності, розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яка підлягає до стягнення на користь позивача із відповідача ОСОБА_1 , визначається в сумі  3000,00 грн.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (п. 3 ч. 1); порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягав застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За наведених обставин апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в частині стягнення матеріальної шкоди із відповідача ОСОБА_1 та ухвалення в цій частині нового судового рішення, а в частині стягнення моральної шкоди рішення суду залишається без змін.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому залишається без змін.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3).
Згідно вимог частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом «в» частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як свідчать матеріали справи при поданні позовної заяви до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 2713,00 грн., а також поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з апеляційним переглядом справи у розмірі 3000 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до відзиву на апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» представник позивача подав до суду ордер адвоката Головчука В. А. серії АВ № 1004682 від 02 червня 2020 року, договір про надання правової допомоги від 02 червня 2020 року, квитанцію від 02 червня 2020 року про сплату авансу за надання правової допомоги в сумі 3000 грн. та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 15 червня 2020 року на загальну суму 3 012,87 грн.
Таким чином, у зв`язку із висновком суду про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , із відповідача ОСОБА_1 на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 1760,47 грн. та витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги адвоката в сумі 1946,70 грн., що разом складає 3 707,17 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року в частині стягнення матеріальної шкоди і судових витрат із ОСОБА_1 скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в сумі 173 037,71 грн. (сто сімдесят три тисячі тридцять сім грн. сімдесят одна коп.) і судові витрати в сумі 3707,17 грн. (три тисячі сімсот сім грн. сімнадцять коп.).
В решті позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди із ОСОБА_1 у задоволенні відмовити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	В. С. Марчук  	
  	І. В. Міхасішин