П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2260/19	

Категорія: 112030000          Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
          Час і місце ухвалення: 10:52, м. Херсон
          Дата складання повного тексту: 13.12.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                     – Ступакової І.Г.
при секретарі – Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області (далі УСЗН Великоолександрівської РДА Херсонської області) про: 
-          визнання протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування ОСОБА_1 пільг з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
-          зобов`язання відповідача відновити нарахування пільг ОСОБА_1 з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за адресою його реєстрації та проживання членів його сім`ї, а саме: АДРЕСА_1 з дня припинення такого нарахування, тобто з 18 вересня 2019 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як учасник бойових дій з 13 липня 2015 року та отримує пільги на житлово-комунальні послуги за місцем проживання. Однак, від газопостачальної та електропостачальної організацій йому в усній формі повідомили, що згідно листів, направлених УСЗН Великоолександрівської РДА Херсонської області, з нього знято пільги по оплаті житлово-комунальних послуг з 18 вересня 2019 року.
19 вересня 2019 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача з метою отримати роз`яснення про причини ненадання пільг.
Листом №3315 від 24 вересня 2019 року позивачу було повідомлено, що у зв`язку з тим, що на цей час він проходить військову службу за контрактом, за адресою реєстрації не проживає та фактично не користується житлово-комунальними послугами, тому має право на відповідні пільги за фактичним місцем проживання, а саме за місцем проходження служби.
На період проходження ним служби за контрактом для отримання пільг на житлово-комунальні послуги членами сім`ї за зареєстрованим місцем проживання рекомендовано звернутись з відповідною заявою до Малоолександрівської сільської ради щодо відшкодування за надані житлово-комунальні послуги коштів за рахунок місцевих бюджетів.
Вважає, що припинення надання пільг є незаконним і порушує право позивача на передбачені законом гарантії та пільги, передбачені для учасників бойових дій.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що органи соціального закладу населення мають право відшкодовувати організаціям - надавачам послуг кошти за надані пільги з оплати житлово-комунальних послуг безпосередньо учасникам бойових дій та членам їх сімей за умови проживання членів сім`ї разом з пільговиком.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          військовослужбовця, який при цьому користується правом на пільги, передбачені законодавством для учасників бойових дій, не може бути обмежено у цьому праві лише з тих підстав, що військовослужбовець проходить службу не за місцем свого постійного проживання, чи перебуває на повному державному утриманні, проходячи службу в армії; 
-          ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" пов`язує виникнення у особи права на зазначені пільги лише із статусом цієї особи (ветеран війни), а не з такими обставинами, як місце перебування чи державне утримання;
-          суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що держава не може забезпечувати водночас грошові компенсації за житло за місцем проходження служби та надавати пільги за іншою адресою (місцем реєстрації військовослужбовця), зазначивши, що останнім не надано суду доказів, що позивач має житло, зареєстрований та постійно проживає за місцем проходження служби, отримує зазначені пільги саме за місцем проходження служби.
У відзиві УСЗН Великоолександрівської РДА Херсонської області на апеляційну скаргу вказується, що, на думку відповідача, немає підстав здійснювати оплату за комунальні послуги (за ті, якими він не користується) за кошти державного бюджету за місцем реєстрації, що є неефективним використанням бюджетних коштів та тягне за собою відповідальність посадових осіб головного розпорядника коштів державного бюджету. В свою ж чергу, запропонований відповідачем механізм є оптимальним варіантом оплати за житлово-комунальні послуги для позивача, що не суперечить чинному законодавству України, враховує особливості військової служби за контрактом та забезпечить добробут саме цієї категорії громадян як під час проходження служби так і після її закінчення. 
Рішення суду першої інстанції вважає законним, правомочним та просить залишити без змін.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Відповідно посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 29 березня 2003 року до цього часу, та працює у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 04 жовтня 2019 року № 889.
19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до УСЗН Великоолександрівської РДА Херсонської області щодо отримання пільг на житлово-комунальні послуги учасникам бойових дій.
Листом УСЗН Великоолександрівської РДА Херсонської області №3315 від 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з тим, що на цей час він проходить військову службу за контрактом, за адресою реєстрації не проживає та фактично не користується житлово-комунальними послугами, тому має право на відповідні пільги за фактичним місцем проживання, а саме за місцем проходження служби. Також рекомендовано на період проходження позивачем служби за контрактом для отримання пільг на житлово-комунальні послуги членам його сім`ї за зареєстрованим місцем проживання звернутися з відповідною заявою до органів місцевого самоврядування, а саме до Малоолександрівської сільської ради щодо відшкодування за наданні житлово-комунальні послуги коштів за рахунок місцевих бюджетів.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що органи соціального закладу населення мають право відшкодовувати організаціям - надавачам послуг кошти за надані пільги з оплати житлово-комунальних послуг безпосередньо учасникам бойових дій та членам їх сімей за умови проживання членів сім`ї разом з пільговиком. Судом встановлено, що позивач за місцем реєстрації не проживає, відстань між місцем дислокації військової частини та місцем реєстрації (м. Одеса - с. Мала Олександрівка) є значною, а саме - 255 км, що унеможливлює постійне користування пільгами за місцем реєстрації. За таких обставин, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем правомірно позбавлено позивача пільг.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (ст.ст. 5, 6) надаються пільги за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством, знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.
З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року №117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, п.1 якого передбачено, що Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.
Для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується (п.5 Положення).
У разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово.
У разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання.
Аналіз наведених правових норм дають підстави для висновку, що право на отримання пільг з оплати житлово-комунальних послуг особа набуває з моменту отримання відповідного статусу, в даному випадку - з моменту набуття статусу учасника бойових дій. Таке право є безумовним та не може бути обмежено.
Посилання відповідача на те, що позивач є військовослужбовцем, проходить службу за контрактом і знаходиться в розпорядженні відповідного військового формування, відсутній за місцем реєстрації та не користується житлово-комунальними послугами, судова колегія вважає помилковими, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що громадяни України зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, ОСОБА_1 проходить службу за контрактом, перебуває в розпорядженні військового формування, що свідчить про те, що позивач тимчасово відсутній за місцем реєстрації.
При цьому, судова колегія враховує, що для військовослужбовців контрактної служби відповідно ст. 199 Статуту Збройних Сил України встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а також відпустки, що передбачає можливість позивача мати кілька місць проживання, кожне з яких відповідає визначенню "житло".
Більше того, право позивача на отримання службового жилого приміщення або на грошову компенсацію за його найм забезпечуються йому як дійсному військовослужбовцю, тоді як пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються ОСОБА_1 як учаснику бойових дій та не пов`язані з фактом його служби в Збройних Силах України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що факт проходження позивачем військової служби за контрактом є підставою для позбавлення його пільг, які йому надані згідно приписів чинного законодавства.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Згідно ст. 4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Судова колегія вважає, що тлумачення законодавства відповідачем щодо постійного місця проживання позивача є таким, що фактично позбавляє його права на отримання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що є недопустимим.
За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і, відповідно, необхідність їх задоволення.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовом ОСОБА_1 .
Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області щодо припинення нарахування ОСОБА_1 пільг з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області відновити нарахування пільг ОСОБА_1 з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за адресою його реєстрації та проживання членів його сім`ї, а саме: АДРЕСА_1 , з 18 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.