УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/1045/20
Провадження № 22-ц/4820/694/20
Категорія: ухвала
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/1045/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 лютого 2020 року (суддя Стефанишин С.Л.) про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України: Апеляційного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь 1 000 000 000 грн. моральної шкоди та 20025 грн. майнової шкоди, завданої незаконним рішенням судді Апеляційного суду Хмельницької області Матущака М.С. від 13 березня 2018 року про повернення апеляційної скарги по справі №686/204/18.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 вирішено вважати неподаною і повернуто позивачу на підставі ст. 185 ЦПК України. Та зазначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку та просить її скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Апелянт посилається на її незаконність та вказує, що повністю тотожні позови розглядаються у всіх судових інстанціях і тільки суддя Стефанишин С.Л. систематично та регулярно вважає їх неподаними та повертає позивачу. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 15 січня 2020 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Держави України: Апеляційний суд Хмельницької області, Державної казначейської служби України та просив суд стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь 1 000 000 000 грн. моральної шкоди та 20025 грн. майнової шкоди, завданої незаконним рішенням судді Апеляційного суду Хмельницької області Матущака М.С. від 13 березня 2018 року про повернення апеляційної скарги по справі №686/204/18 (а.с. 1-11).
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 45).
Суд першої інстанції у вказаній ухвалі посилався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивачем не подано доказів, що підтверджують заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 1 000 000 000 грн., 20025 грн. майнової шкоди та не зазначено причини їх неподання всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Крім того, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено обґрунтування змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів та відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не підтверджено, що ним не подано іншого позову до цих відповідачів.
03 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Хмельницького міськрайонного суду заяву, в якій вказав про надуманість недоліків позовної заяви і просив їх вважати усуненими та розпочати розгляд справи (а.с. 48).
Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 28 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху та всупереч вказівкам суду не усунув вказані в ній недоліки.
Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, право щодо визначення предмету спору та наведення обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, закріплено саме за позивачем.
Як вбачається із позовної заяви, позивачем на його власний розсуд викладено обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог; позовна заява містить обґрунтування сум, які ОСОБА_1 просив стягнути, посилання на письмові докази, додані до позовної заяви, а також наведено їх перелік.
Разом з тим, положення статті 175 ЦПК України не вимагають подати докази, якими позивач підтверджує наведені обставини.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.
Таким чином, позивач у позовній заяві має зазначити саме засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволять довести його правову позицію і про які йому відомо.
Подана ОСОБА_1 позовна заява містить виклад обставин з посиланням на ті докази, що, на думку позивача, підтверджують обставини справи. 
Крім того, посилання в ухвалі про повернення позовної заяви, що в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не підтверджено не подання ним іншого позову до відповідача є помилковим, оскільки позовна заява містить твердження позивача, що ним не подавалось іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с. 10).
Разом з тим, відмова у прийнятті до розгляду позовної заяви з формальних підстав матиме наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому у суду першої інстанції не було підстав повертати позовну заяву як неподану з підстав невиконання вказівок суду щодо усунення недоліків заяви.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 382 -384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Судді                                                А.П. Корніюк
І.В. П`єнта
О.І. Талалай