Ухвала    
 
16 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 488/1363/17
провадження № 61-8908ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                 Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року, додаткове рішення Корабельного районного суду  м. Миколаєва від 07 квітня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих споживанням недорахованої електроенергії, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго»), звернулося до суду з позовом до                ОСОБА_1 провідшкодування збитків, завданих споживанням недорахованої електроенергії у сумі 116 234,58 грн та 1 743,52 грн сплаченого судового збору.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від                      07 квітня 2020 року стягнуто з АТ «Миколаївобленерго» на користь                  ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу            10 000 грн.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року залишено без змін.
 
10 червня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)                                      АТ «Миколаївобленерго» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня                      2020 року, додаткове рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 квітня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від                    18 травня 2020 року. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                  01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову в даній справі становить 116 234,58 грн, яка станом на  01 січня              2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200 грн).
 
Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.
Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом  2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року, додаткове рішення Корабельного районного суду  м. Миколаєва від 07 квітня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих споживанням недорахованої електроенергії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                               А. Ю. Зайцев