УХВАЛА

13 квітня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.004272
адміністративне провадження №К/9901/9683/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №1.380.2019.004272 за позовом    ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), 
УСТАНОВИВ:
03.04.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Львівській області   на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020.
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 року за №Ф-5175-54.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 №Ф-5175-54.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з даними «Податковий блок. Облік платників податків» у розділі «Реєстраційні дані» позивач 30.04.2003 зареєстрований, як фізична особа-підприємець органами державної реєстрації (розпорядженням Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області від 30.04.2003 №176), та з 30.04.2003 перебуває на податковому обліку в Миколаївській ДПІ Стрийського управління головного управління ДПС у Львівській області зі станом платника « 0» - платник податків за основним місцем обліку.
Згідно з інтегрованої картки платника податків заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 31.01.2019 (дату винесення оскаржуваної вимоги) становила 18 276,72 грн.
Головним управління ДФС у Львівській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 №Ф-5175-54.
Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що прийнята Головним управлінням ДФС у Львівській області вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 №Ф-5175-54 у розмірі 18276,72 грн є протиправною та підлягає скасуванню. 
Головне управління ДФС у Львівській області, не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №1.380.2019.004272 скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України ровадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №1.380.2019.004272 є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 №Ф-5175-54 у розмірі 18 276,72 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №1.380.2019.004272 не підлягає  касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області   на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №1.380.2019.004272 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           І. А. Гончарова

Судді                                                                                                                І. Я. Олендер

                                                                                                              Р. Ф. Ханова