УХВАЛА

17 березня 2020 року 
Київ
справа №520/7311/19
адміністративне провадження №К/9901/5372/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Гусака М.Б., 
розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - ГУ ДПС) на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ТЕЛЕСЕНС ІТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення пені,
У С Т А Н О В И В:
24.02.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020.
Відповідно до положень статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Відповідно до положень частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження  рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Системне застосування наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 цієї статті як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
В касаційній скарзі ГУ ДПС, обґрунтовуючи довід, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, вказує на те, що суд апеляційної інстанції не дав оцінки доказам, які надали сторони.
Не дослідження судом зібраних у справі доказів відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України може бути підставою для скасування судового рішення за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1,2,3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
ГУ ДПС, однак, не зазначає в касаційній скарзі жодної з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1,2,3, статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, норма пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд не дав оцінки зібраним доказам. ГУ ДПС не вказує, які саме докази не були дослідженні судом апеляційної інстанції.
Не дотримано ГУ ДПС і вимоги частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України щодо додавання до касаційної скарги документа про сплату судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 відкрито провадження у цій адміністративній справі.
Частиною першою статті 4 Закону України №3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на 01.01.2019 встановлено у розмірі 1921,00 грн.
За правилами частини четвертої статті 6 Закону №3674-VI якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
В касаційній скарзі порушується питання про перегляд в касаційному порядку постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020, в частині задоволених позовних вимог.
За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру (про визнання протиправним нарахування пені у сумі 1  047 137,00 грн за податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2017 № 0003911402).
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 31  414, 12 грн (1 047 137,00  грн х 1,5 %) х 200%).
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положенням частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у разі якщо позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху.
Частиною шостою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги. 
Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право усунути виявлені недоліки касаційної скарги.
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 залишити без руху. 
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
Р.Ф. Ханова 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду