УХВАЛА

31 березня 2020 року 
Київ
справа №240/10160/19
адміністративне провадження №К/9901/5481/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської   О.Р.,
суддів – Кашпур   О.В., Данилевич Н.А.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року в справі №240/10160/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просила: 
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016   року по 04 жовтня 2018 року;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 04 жовтня 2018 року і компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати, на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позов задоволено частково:
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1    індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016   року по 04 жовтня 2019 року;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 04   жовтня 2019 року;
– у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020   року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17   жовтня 2019 року змінено в частині абзаців 2, 3 резолютивної частини, виклавши їх у такій редакції: 
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1       індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016   року по 04 жовтня 2018 року;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 04   жовтня 2018 року»;
– у решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17   жовтня 2019 року залишено без змін.
24 лютого 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року в справі №240/10160/19.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом: подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням належних доказів на підтвердження поважних причин його пропуску; сплати судового збору та надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
На виконання вимог ухвали Суду скаржник надіслав клопотання про відстрочення від сплати судового збору в зв`язку із відсутністю коштів на рахунку.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача – фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати чи зменшення його розміру.
Таким чином, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.
Водночас вимоги Суду про необхідність зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав), подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням належних доказів на підтвердження поважних причин його пропуску, не виконано.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки скаржником не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 248, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року в справі №240/10160/19 повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    Н.А. Данилевич