ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року	Львів	Справа № 260/1680/19 пров. № А/857/1856/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради та Комунального підприємства «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» Ужгородської міської ради до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання дій протиправними, скасування постанов, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції - Скраль Т.В., 
місце ухвалення рішення - м. Ужгород, 

ВСТАНОВИВ:

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» звернулися до суду із спільною позовною заявою до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, в якій просили визнати протиправними та скасувати постанови про арешт майна боржника (КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4»), винесені державними виконавцями Секернею Є.М. та Кривкою Н.А. , від 07.09.2017 року ВП № 56562382, від 04.12.2017 року ВП № 55254863, від 22.08.2018 року ВП № 56562382. 
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: зазначити відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4»; обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом до суду та надати суду відповідні докази, а саме коли кожен з позивачів дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; кожному позивачу надати окремий платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 5763,00 грн. 
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачам. 
Ухвала мотивована тим, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху Департамент міського господарства Ужгородської міської ради отримав 05.12.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, а від КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» конверт з копією цієї ухвали повернулася з відміткою «з даної адреси вибув». 18.12.2019 року на адресу суду від Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Розглянувши заяву про усунення недоліків, суддя дійшов висновку, що такі недоліки позовної заяви усунуто частково. Зокрема, суд зазначив, що первісну позовну заяву підписали керівники двох позивачів та сформовані позовні вимоги, якими позивачі просять визнати протиправними та скасувати постанови державних виконавців про арешт майна боржника. Водночас, позовна заява у новій редакції, подана на виконання ухвали про залишення без руху, підписана тільки директором Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, тобто одним позивачем. При цьому, у новій редакції позовної заяви вказано двох позивачів та заявлено ті ж позовні вимоги щодо скасування постанов про арешт майна боржника КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4», який є другим позивачем і ним не підписано нову позовну заяву. Також до заяви про усунення недоліків було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 5763,00 грн. Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, однак не надано доказів сплати судового збору другим позивачем та не надано доказів в підтвердження обставин, що такий позивач не в змозі оплатити судовий збір, що, на думку суду, свідчить про те, що протягом встановленого строку вимоги суду, викладені в ухвалі, виконані частково, а отже не у повній мірі. Отже, враховуючи, що позивачі не усунули недоліки позовної заяви, суддя дійшов висновку, що дана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачам. 
Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просить ухвалу скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він у встановлений судом строк та в повному обсязі усунув недоліки позовної зави, вказані в ухвалі про залишення її без руху, а тому суд першої інстанції, на його думку, безпідставно повернув таку позовну заяву. Водночас, не усунення недоліків позовної заяви другим позивачем, на думку апелянта, не дає підстав для повернення позовної заяви двом позивачам. Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху другим позивачем - КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4», проте суд не надав оцінки даній обставині, а тому, на його думку, у суду не було достатніх підстав для повернення позовної заяви в зв`язку з неусуненням її недоліків. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу. 
Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 цієї статті, на яку посилався суддя суду першої інстанції, в позовній заяві зазначаються, серед іншого, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. 
Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. 
Також частинами 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. 
Згідно з п. п. 1, 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. 
Як встановив суд, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху Департамент міського господарства Ужгородської міської ради 18.12.2019 року надіслав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додав позовну заяву в новій редакції із зазначенням всіх необхідних реквізитів, зокрема, відомих номерів засобів зв`язку, КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4», пояснення, коли Департамент дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а також було надано платіжне доручення від 12.12.2019 року № 408 про сплату судового збору в розмірі 5763,00 грн. 
В свою чергу, другий позивач КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» у встановлений судом строк і спосіб не усунув недоліків позовної заяви. 
Щодо доводів апелянта про те, що вказаний позивач не отримував копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. 
Частиною 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. 
Згідно з п. п. 99, 116, 117 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання. 
Водночас, слід зазначити, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з урахуванням конкретних обставин справи є належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. 
Також відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. 
А згідно з ч. 1 ст. 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. 
Отже, зважаючи, що копію ухвали від 02.12.2019 року про залишення позовної заяви без руху було надіслано на адресу КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4», зазначену в позовній заяві (88000, м. Ужгород, вул. Польова, 4), і про зміну адреси даний позивач не повідомляв, колегія суддів вважає, що повернення поштового відправлення з відміткою «з даної адреси вибув» є належним доказом виконання судом першої інстанції обов`язку щодо надіслання зазначеної ухвали, яка не була вручена з незалежних від суду причин. 
Враховуючи описані вище обставини та норм законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що недоліки позовної заяви були усунуті позивачами не в повному обсязі, що є підставою для її повернення. 
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, оскільки він у встановлений судом строк та в повному обсязі усунув недоліки позовної зави, вказані в ухвалі про залишення її без руху, а неусунення недоліків позовної заяви другим позивачем не дає підстав для повернення позовної заяви двом позивачам, колегія суддів зазначає таке. 
Як описано вище, і в первісній позовній заяві, і в позовній заяві в новій редакції, вказано двох позивачів - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4», тобто ними подано спільно одну позовну заяву з однаковими позовними вимогами. 
В ухвалі від 02.12.2019 року про залишення позовної заяви без руху було вказано вимоги щодо усунення недоліків також двом позивачам, при цьому, кожному конкретні вимоги. 
Отже, зважаючи, що позов подано Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради і КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4» спільно, а не двома позовними заявами, колегія суддів вважає, що невиконання вимог цієї ухвали одним із позивачів слід розцінювати як невиконання таких вимог загалом, що є безумовною підставою для повернення позовної заяви. 
Також незрозумілим є те, чому усуваючи недоліки позовної зави самостійно, в частині, яка стосувалась його, Департамент міського господарства Ужгородської міської ради у новій редакції позовної заяви знову зазначив позивачем також КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 4». 
Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта, що повернення позовної заяви, це не лише процесуальна дія (рішення) суду, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України та аналогічних норм інструкції з діловодства суд повертає позивачу саму позовну заяву як документ і всі додані до неї документи. Отже, часткове повернення позовної заяви, поданої двома позивачами, одному з них не можливе. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради залишити без задоволення.
Ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі 260/1680/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 03 квітня 2020 року