Ухвала 
 
06 березня 2020 року
м. Київ
справа № 635/1827/18
провадження № 61-3336 ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року та постанову  Харкі всь кого апеляційного суду від 10 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язаннявчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області                  від 31 жовтня 2019 року та постанову  Харкі вського апеляційного суду               від 10 січня 2020 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову отримала поштою лише 22 січня 2020 року, що підтверджується відповідними доказами.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
За таких обставин перевірка оформлення касаційної скарги  ОСОБА_1  щодо додержанням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Разом з тим, за змістом касаційної скарги заявник вважає помилковим застосуванням норми процесуального права - статті 17 КАС України, однак суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не керувалися цією нормою.
Заявник зазначає, що підставою касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права, посилаючись на положення частини другої статті 389 ЦПК України не конкретизуючи обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої 
статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно конкретизувати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтувати в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки всупереч вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Враховуючи, що заявник оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанції у справі, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції суперечить повноваженням Верховного Суду, визначеним частиною першою статті 409 ЦПК України.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ: 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня   2019 року та постановиХарківського апеляційного суду від 10 січня                 2020 року. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року та постанову  Харкі вського апеляційного суду від 10 січня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 квітня         2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь