ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6287/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в адміністративній справі №160/6287/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення,- 

                                                           ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 02.04.2019 року №UA110000/2019/400070/2.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 21.03.2019 року №QYN-1-2019, укладеного з компанією TAIZHOU QIYONG AGRICULTURE CO., LTD., придбано оприскувачі акумуляторні у кількості 6455 шт. на загальну суму 52960 доларів США. Для декларування товару позивач 29.03.2019 року подав до митного органу митну декларацію № UA110030/2019/003947, в якій заявлено до митного оформлення товар за ціною контракту. На підтвердження заявленої ціни товару до декларації були надані всі необхідні документи, які підтверджують заявлену ціну товару відповідно до умов контракту. Позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. В свою чергу, відповідач при винесенні спірного рішення не провів оцінку всіх наданих документів. З огляду на викладене позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2019 року №UA110000/2019/400070/2 є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року позов задоволено повністю.
В апеляційній скарзі Дніпропетровська митниця ДФС посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що Дніпропетровська митниця ДФС при прийнятті  рішення  про коригування  митної вартості товарів діяла  обґрунтовано, неупереджено, добросовісно з дотриманням вимог чинного законодавства. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування  судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.  
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ “АМТ ТРЕЙД” (Україна, м. Дніпро) та компанією TAIZHOU QIYONG AGRICULTURE CO., LTD., (Китай) укладено контракт від 21.03.2019 року №QYN-1-2019 на поставку товару в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно з п.3.1 р.3 контракту від 21.03.2019 року №QYN-1-2019 поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках даного контракту. Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в специфікації до контракту.
Оплата товару, що поставляється за контрактом від 21.03.2019 року №QYN-1-2019, здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на підставі специфікації шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.I.F.T. (п.5.1 р.5 контракту від 21.03.2019 року №QYN-1-2019).
Відповідно до специфікації №1 від 25.03.2019 року до контракту від 21.03.2019 року №QYN-1-2019 продавець поставив ТОВ “АМТ ТРЕЙД” товар “оприскувач акумуляторний” та “оприскувач” у загальній кількості 6455 шт. на суму 52960 доларів США.
З метою митного оформлення товару позивач 29.03.2019 року до відділу митного оформлення “Аеропорт” Дніпропетровської митниці ДФС подав електронну митну декларацію №UA110030/2019/003947 на товар “оприскувач акумуляторний” у кількості 3355 шт., та “оприскувач” у кількості 3100 шт. на загальну суму 52960 доларів США.
Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, зазначеним у ст. 58 Митного кодексу України, на підставі наданих документів.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2,3 ст.53 Митного кодексу України:
-декларацію митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт від 21.03.2019 року №QYN-1-2019;
- специфікація №1 від 25.03.2019 року до контракту;
- інвойс №QYN-1-2019 від 25.03.2019 року;
- інвойс (декларація про походження товару) №QYD20180831B від 10.12.2018 року;
- пакувальний лист від 25.03.2019 року;
- технічний опис товарів від 10.12.2018 року;
- договір №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 року перевезення вантажу морським транспортом (фрахту);
- заявка на доставлення вантажу №1/3 від 05.12.2018 року;
- коносамент №MRFB18121375 від 18.12.2018 року;
- рахунок на оплату морського фрахту двох контейнерів №L20500 від 27.02.2019 року;
- довідка про транспортні витрати від 27.02.2019 року;
- акт виконаних робіт від 27.02.2019 року про перевезення вантажу за рахунком №L20500 від 27.02.2019 року;
- накладна УМВС №42355784 від 10.03.2019 року;
- додаткова угода №2 від 28.02.2019 року.
Також з матеріалів справи вбачається, що 04.04.2019 року OB «AMT ТРЕЙД» платіжним дорученням №148 перерахувало компанії-перевізнику 28790 доларів США за перевезення вантажів за договором №1511-1/912/2018, у тому числі 2080 доларів США за перевезення вантажу у контейнерах MRКU6450400, MRКU4315289 згідно з рахунком №L20500 від 27.02.2019 року та актом виконаних робіт від 27.02.2019 року.
OB «AMT ТРЕЙД» платіжним дорученням №148 перерахувало компанії-перевізнику 28790 доларів США за перевезення вантажів за договором №1511-1/912/2018, у тому числі 2080 доларів США за перевезення вантажу у контейнерах MRКU6450400, MRКU4315289 згідно з рахунком №L20500 від 27.02.2019 року та актом виконаних робіт від 27.02.2019 року.
Листом від 02.04.2019 року вих. № 156 позивач надав відповідачу копію додаткової угоди №5 від 01.04.2019 року.
02.04.2019 року митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/800070/2, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість за другорядним методом 2r - резервний метод. Резервний метод було застосовано у зв`язку із тим, що у митного органу була відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тому застосувати методи 2а) та 2б) визначення митної вартості видалося неможливим. Методи на основі віднімання та додавання вартості також неможливо було застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Тому відповідачем було застосовано другорядний метод визначення митної вартості – 2r - резервний метод, відповідно до наявної інформації щодо вартості оцінюваних товарів, а саме: за МД від 12.03.2019 року № UA500060/2019/006791 – 8,01 доларів США за кг.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні.
З метою випуску товарів у вільний обіг позивач подав до Дніпропетровської митниці ДФС нову митну декларацію від 02.04.2019 року №UA110030/2019/004074.
Різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 460538,36 грн.
Тобто, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2019/800070/2 від 02.04.2019 року.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу відмовлено в митному оформленні.
Не погодившись з позицією митного органу та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.
      Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення діяв не на підставі, та не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені митним законодавством України.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Судом першої інстанції встановлено, та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів слугували наступні обставини, а саме:
1) відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB CN Ningbo, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для і тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (частина 10 статті 58 МК України). 3 метою підтвердження заявленого рівня транспортної      складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 15.11.2018 року №1511-1/912/2018, заявку від 05.12.2018 року №1/3, інвойс від 27.02.2019 року №L20500, акт виконаних робіт від 27.02.2019 hjre про перевезення двох 40 футових контейнерів MRKU4315289,  MRKU6450400. У наданій декларантом заявці від 05.12.2018 hjre №1/3 відсутнє посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс, тобто на товар який прийнятий до перевезення. У зв`язку із зазначеним дана заявка не може кореспондуватись з наданим інвойсом на оплату послуг з перевезення від 27.02.2019 року №L20500, а тому не може бути об`єктивними доказом, що підтверджує транспортні витрати;
2) відповідно до інвойсу від 27.02.2019 року №L20500 він має бути сплачений у сумі 2080 доларів США в термін до 04.03.2019 року. Отже, на час подання документів до митного оформлення (29.03.2019) зазначений інвойс мав бути оплачений, але платіжне доручення на підтвердження суми оплати транспортних послуг декларантом не надано;
3) ДФС України листом від 29.01.2019 року № 2643/7/99-99-19-06-01-17 до митниць ДФС направлено інформацію щодо тарифів на транспортування вантажів морським транспортом з Китаю, надану листом Посольства України в КНР від 17.01.2019 року     №6156/16-200-81. Так, згідно наданої інформації вартість перевезення одного 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південий» складає 2 500 - 3 000 дол. США. Позивачем вартість перевезення двох 40 футових контейнерів заявлена у розмірі 2080 дол. США. Зазначене викликало обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей, заявлених до митного оформлення на підтвердження митної вартості, а саме транспортної складової;
4) відповідно до пункту 3.5 контракту від 21.03.2019 року №QYN-1-2019 протягом 10 календарних днів з моменту вивантаження партії товару продавець висилає покупцю оригінал наступних документів: рахунок-фактуру (інвойс) з підписом і печаткою продавця; пакувальний лист з підписом і печаткою продавця; морський коносамент. Зазначені документи декларантом до митного контролю та митного оформлення не надавались;
5) інформація, яка надана у технічному описі щодо ваги товару оприскувач акумуляторний ZIRKA OA-516 3355 шт. містить дані 4,9 кг нетто та 5,4 брутто за штуку та складає 16439,5 кг/18117 кг відповідно, що суперечить даним нетто/брутто 16506 кг/18184 кг заявлених у митній декларації та даним у пакувальному листі від 25.03.2019 року, що також не дає можливості розрахувати точну вагу нетто/брутто заявленого товару до митного оформлення. Так, згідно пакувального листа оприскувач ZIRKA OA-516 ввезено у кількості 3355 шт (1917+1438). Згідно технічного опису маса нетто/брутто оприскувача ZIRKA OA-516 склада\ 4,9/5,4 кг відповідно. Таким чином, загальна вага складає 3355 шт.*4,9 кг = 16439 кг - нетто; 3355 шт.*5,4 кг= 18117 кг - брутто. Згідно наданого до митного оформлення пакувального листа вага нетто складає 16506 кг (9431+7075); вага брутто складає 18184 кг (10390+7794). На оприскувач ZIRKA ОП-202 технічна документація взагалі не надана.
Отже, на думку відповідача, документи які надано до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Отже, декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступне.
Для  підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України позивачем було надано: договір №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 року про перевезення вантажу морським транспортом (фрахту), укладений з перевізником компанією Global Container Lines Latvija SIA (Латвія), за умовами якого загальну вартість договору становить із сум, визначених в інвойсі та/або актах виконаних робіт, наданих перевізником замовнику; заявку на доставлення вантажу №1/3 від 05.12.2018 року, у якій сторонами узгоджена сума фрахту - 2080 доларів США за 2 контейнери, коносамент №MRFB18121375 від 18.01.2018 року, який підтверджує факт здійснення перевезення 2 контейнерів MRKU4315289, MRKU6450400; додаткову угоду №2 від 28.02.2019 року до договору №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 року, відповідно до якої оплата за рахунок №L20500 від 27.02.2019 року повинна бути здійснена до 31.03.2019 року; додаткову угоду №5 від 01.04.2019 року до договору №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 року, відповідно до якого оплата за рахунок №L20500 від 27.02.2019 року повинна бути здійснена до 07.04.2019 року; рахунок №L20500 від 27.02.2019 року на оплату морського фрахту 2 контейнерів; акт виконаних робіт від 27.02.2019 року про перевезення вантажу за рахунком №L20500 від 27.02.2019 року, у якому зазначена загальна сума перевезення 2080 доларів США; платіжне дорученням №148 від 04.04.2019 року на суму 28790 доларів США та заяву на купівлю валюти на підставі договору та актів виконаних робіт, зокрема від 27.02.2019 року.
Крім того, колегія суддів вважає зазначити наступне.
Відповідно до Інкотермс-2010 базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Таким чином, відповідно до умов поставки за договором №QYN-1-2019 від 21.03.2019 р. та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про те, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від № UA110000/2019/800070/2 від 02.04.2019 року.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідачем вказаного обов`язку не виконав.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби–залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року в адміністративній справі №160/6287/19 – залишити без змін.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
 
Головуючий - суддя                                                                                 С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                                В.В. Мельник 

                               суддя                                                                                Д.В. Чепурнов