УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/4210/19 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л. 
Категорія 62 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого – судді Трояновської Г.С.        
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.                 
з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,
                       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу № 286/4210/19 за позовом ОСОБА_1 до Гладковицької сільської ради,  ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Гришковець А.П. у м. Овручі, 

в с т а н о в и в:
        
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила визначити їй додатковий строк терміном 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_3 , у зв`язку із чим відкрилася спадщина на усе належне їй майно. Вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте отримала відмову в оформленні спадщини у зв`язку із пропуском строку на її прийняття. Зазначила, що такий строк пропущено нею з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними для неї труднощами. Вказала, що вона тривалий час тяжко хворіє на хвороби серця та судин. Після смерті матері її стан різко погіршився. З 14.06.2019 до теперішнього часу вона лікується у кардіолога амбулаторно. Посилалася на те, що у зв`язку із наявними хворобами їй було тяжко пересуватися та займатися справами, пов`язаними з розумовою діяльністю, а відтак вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11 березня 2020 року позов задоволено. Вирішено надати  ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , додатковий строк в 1 місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання рішенням законної сили, в задоволенні позову Гладковицької сільської ради відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи невідповідність висновків суду цим обставинами, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема зазначає, що довідки медичних установ, на які посилається позивачка і суд першої інстанції про стаціонарне лікування, оперативне втручання та які констатують значне погіршення здоров`я позивачки не охоплюють спірний період, а тому не можуть бути належним доказом у справі на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак підстав для задоволення позову немає.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заначила, що суд надав належну оцінку поданим нею доказам її хвороби у спірний період, а також враховано значна тривалість її хвороби, що становить більше 15 років на час смерті матері. Зазначає, що в дійсності судом встановлено, що вона пропустила незначний строк – менше місяця, а тому з урахуванням стану її здоров`я існують підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 – ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення, аналогічні викладеному в ній. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. ОСОБА_1 пояснила, що вона хворіла та після смерті матері неодноразово проходила лікування, хвороба пов`язана також із смертю сина, якого втратила раніше, а тому вважає вказані обставини істотними у пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,9956 га, яка розташована на території Гладковицької сільської ради Овруцького району із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 4).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 є дочками померлої ОСОБА_3 , спадкоємцями першої черги.
ОСОБА_6 звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.
ОСОБА_1 не проживала із спадкодавицею на момент відкриття спадщини, у шестимісячний строк після смерті матері до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, а тому є такою, що не прийняла її. 
Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивач звернулась до нотаріуса 18.12.2019 та того ж дня отримала відмову нотаріуса щодо подальшого оформлення спадкових прав і видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с. 3).
У зв`язку із наведеним та з метою захисту своїх порушених спадкових прав ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції  врахував значну тривалість хвороби позивача, що становила більше 15 років на час смерті її матері – спадкодавця, періоди її стаціонарного та амбулаторного лікування, в тому числі і в період перед закінченням встановленого законом строку на прийняття спадщини, незначний термін  пропуску строку (менше місяця), погіршення стану її здоров`я після смерті матері, а також на клінічну характеристику захворювань, та дійшов висновку, що позивач довела наявність перешкод, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, і вплинули на своєчасність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як встановлено ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. 
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18).
Аналогічні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як поважні, наведені також у постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року у справі № 205/8697/16-ц (провадження № 61-39620св18). Окрім того, у вказаній постанові враховано також незначний період пропуску строку для прийняття спадщини.
Таким чином наявність тривалої хвороби спадкоємця може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 як причину пропуску строку, протягом якого вона повинна була звернутися із заявою про прийняття спадщини, зазначила поганий стан здоров`я у зв`язку із чим вона проходила лікування.
Як на підставу поважності причин пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_1 надала довідки комунального некомерційного підприємства «Овруцька міська лікарня» та копію амбулаторної карти на її ім`я № НОМЕР_1 ( а. с. 8, 36-41), відповідно до яких остання проходила амбулаторне лікування у кардіолога та невролога в період з 10.06.2019 по 14.06.2019, тобто через 8 днів після смерті спадкодавця, а також в періоди з 09.07.2019 по 13.07.2019, з 29.08.2019 по 31.08.2019 та з 25.11.2019 по 04.12.2019 (а.с. 8, 36-41).
Надані позивачем копії довідок про її стан здоров`я та епікризи, які не охоплюють спірний період свідчать про наявність у неї серцевих захворювань тривалий час, а у зв`язку із душевними переживаннями, зумовленими втратою близької людини, у ОСОБА_1 погіршився загальний стан здоров`я та вона потребувала постійного лікування, що підтверджується медичними документами. 
В апеляційній скарзі заперечується тривалість хвороби позивача у період визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини. 
Проте тривалість хвороби підтверджується неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 у зазначений період за наданням медичної допомоги, що свідчить про те, що лікування не призвело до одужання, а було постійним та тривалим. Цим обставинам суд першої інстанції надав відповідне мотивування у своєму рішенні.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері, зазначивши, що об`єктивними поважними причинами пропуску позивачем цього строку є її тривала хвороба.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції також обгрунтовано врахував, що пропуск строку для прийняття спадщини є незначним. Так, позивач повинна була подати заяву про прийняття спадщини у період із 03.06.2019 по 03.12.2019. Звернулась з відповідною заявою до нотаріуса 18.12.2019, тобто пропустила зазначений строк лише на 15 днів.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував висновок Верховного Суду по аналогічній справі, яка розглядалась також в Овруцькому районному суді Житомирської області (№286/27/18), де Верховний Суд вказав, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними, не є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки процитований відповідачем витяг з постанови Верховного Суду тлумачить положення ч.3 ст. 1272 ЦК України, який також застосовано судом першої інстанції при розгляді справи. Щодо фактичних обставин справи, то Овруцький районний суд, серед іншого, вказав, що бажання позивача щодо отримання спадщини виникло лише після бажання відповідача продати частину спадкового майна.
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що визначення для спадкоємця поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини є занадто оціночним судженням. Суцільне заперечення іншою стороною поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведеної позивачем (спадкоємцем), по суті нівелює застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а зайвий судовий формалізм не може бути виправданим у сфері захисту прав і законних інтересів громадян, пов`язаний, у тому числі, з набуттям права власності в порядку спадкування. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 05.06.2020.

Головуючий Судді