УХВАЛА

17 березня 2020 року 
Київ
справа №240/359/19
адміністративне провадження №К/9901/7143/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути із Головного управління ДФС у м.Києві 458,70   грн ненарахованої грошової компенсації за невикористанні дні відпустки за 2005 рік. Позов обґрунтовано тим, що він проходив службу в органах податкової міліції з 15 лютого 2000 року по 29   березня 2005 року і при звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за невикористанні дні відпустки за 2005 рік. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, у позові відмовлено.
11 березня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої та відповідно до приписів підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий апеляційний розгляд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.
Водночас аргументи ОСОБА_1 про наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини четвертої та з урахуванням приписів підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України відхиляються Верховним Судом, оскільки предметом спору є  стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, що не може становити значний суспільний інтерес, а сума цієї компенсації не дає підстав для висновку, що ця справ має виняткове значення для позивача.
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування норм матеріального права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, заявник не зазначає виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою  статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська