КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№33/824/4693/2019                                                                                                              Постанова винесена суддею Жук М.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                   

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Левчишиної О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Левчишиної О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Коіцентр», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.
 
Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 30 липня 2019 року о 12 год. 06 хв.                  по пр. Г. Сталінграда, 16 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Bajaj Avenger», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив падіння з мотоциклу, що призвело до пошкодження транспортного засобу та отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України. 
 
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та  закрив провадження в справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Левчишина О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях                  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено 20.09.2019 року, тобто через 3 місяці від дати пригоди, що не допускається законом.
Крім того, не дотримано і вимоги ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», адже фабула викладена у даному протоколі є нечіткою та не відображає ознак адміністративного правопорушення, оскільки з протоколу  взагалі не зрозуміло, хто і в якому напрямку рухався, чому і яким чином ОСОБА_1 здійснив падіння з мотоцикла.
Також в порушення вимог Інструкції схема ДТП не містить інформації про пошкодження транспортного засобу, що є обов`язковою обставиною, яка повинна зазначатися на зворотньому боці схеми ДТП.
Зазначає й те, що хоч ст. 124 КУпАП і не містить посилання на вчинення водієм саме ДТП, для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 (б), 12.1 ПДР має бути наявним причинно-наслідковий зв`язок між його діями та нехтуванням безпекою дорожнього руху. 
Однак з пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що він безпекою дорожнього руху не нехтував, а навпаки, намагався убезпечити себе та свій транспортний засіб від можливих наслідків - через своєчасне екстрене гальмування від зіткнення з автомобілем, який раптово перед ним перелаштувався у його смугу. При цьому, швидкість руху мотоцикла була                    30 км/год., контактування транспортних засобів не відбулося, пошкодження транспортного засобу відсутні, водій зазнав тілесних ушкоджень, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки заподіяння механічних пошкоджень власному транспортному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.  
За таких обставин, на думку апелянта, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_1 , суд першої інстанції взагалі нічого не досліджував, а здійснив розгляд справи суто формально, швидкоруч, не об`єктивно, упереджено та поверхнево, що призвело до винесення неправомірного та невмотивованого рішення.  
 
         Також захисник Левчишина О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 , про існування якої він дізнався випадково, звернувшись до Оболонського районного суду м. Києва,  куди його було направлено з поліції.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Левчишиної О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,                    з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
 
Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно                         ОСОБА_1 були дотримані.
 
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 
 
Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього рухуУкраїни, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
 
Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього рухуУкраїни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості                          ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою, та в якій відображено положення транспортного засобу після падіння, сліди гальмування мотоцикла та подряпини на асфальті від його падіння; Висновку щодо розгляду матеріалів, зареєстрованих у ЄО Оболонського УП ГУ НП у місті Києві за № 50813 від 20.07.2019; рапорті поліцейського роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП у м. Києві ДПП Баранова О.Ю.; протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.07.2019 року, в якому зафіксовано наявність пошкоджень транспортного засобу на лівій дузі, а також у поясненнях учасника  дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 щодо обставин події.
 
Доводи захисника Левчишиної О.В. під час апеляційного розгляду справи про те, що ОСОБА_1 рухався з невеликою швидкістю, але внаслідок того, що переднє колесо його мотоцикла потрапило в яму, мотоцикл лише нахилився на бік, а так як він тяжкий, то придавив та пошкодив ОСОБА_1 ногу, але ніяких пошкоджень ні мотоциклу, ні дорожньому покриттю, ні іншому транспортному засобу спричинено не було, а відтак, не допускав порушень вимог ПДР та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки суперечать перш за все первинним поясненням ОСОБА_1 , які містяться у рапорті поліцейського роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП у м. Києві ДПП Баранова О.Ю., та поясненням ОСОБА_1 від 10.08.2019 року, які він надав під час здійснення перевірки матеріалів по утворенню дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а також - даним протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.07.2019 року та схеми місця ДТП.
 
Так, згідно рапорту поліцейського роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП у               м. Києві ДПП Баранова О.Ю., вбачається, що патрулюючи у складі 513 екіпажу він та ОСОБА_2 30.07.2019 року о 12 год. 06 хв. отримали виклик від чергового Контур 55 «ДТП з потерпілими» за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 16, на кругу. Прибувши на місце події було виявлено потерпілого водія мотоцикла Bajaj, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , якому надавала допомогу ШМД 111, яка встановила попередній діагноз - «Закрита травма лівого бедра». Громадянин ОСОБА_1 надав пояснення, що він керував мотоциклом на кругу пр. Г. Сталінграда - вул. Маліновського, пригальмував пропустити транспорт, який рухався по головній дорозі, але не справився з керуванням та впав. Водія мотоцикла було госпіталізовано до БСМП.
 
За наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.08.2019 року, 30 липня 2019 року приблизно о 12 год., він керував технічно справним мотоцикломBajaj Avenger, державний номерний знак                  НОМЕР_2 , та рухався по пр. Г. Сталінграду зі сторони Північного мосту в напрямку станції метро «Мінська» в крайній правій смузі руху, зі швидкістю               30 км/год. Попереду нього на той час в попутному напрямку рухався легковий автомобіль, марки та номерний знак якого він не пам`ятає. В певний час даний автомобіль, за два метра до повороту направо, почав гальмувати та повертати праворуч, у зв`язку з цим він, з метою уникнення зіткнення з даним автомобілем, який рухався попереду нього, застосував екстрене гальмування, а в подальшому не впорався з керуванням, що призвело до падіння мотоцикла на лівий бік. Контакту мотоцикла та автомобіля не було. Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень він не отримав.
Наведені пояснення дають підстави для висновку про те, що                     ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив падіння з мотоциклу, що призвело до пошкодження мотоцикла та отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а не через те, що під час руху переднє колесо його мотоцикла потрапило в яму, у зв`язку з чим його мотоцикл лише нахилився на бік, а не впав, бо про такі суттєві обставини ОСОБА_1                в жодних своїх поясненнях не повідомляв.
Не підтверджується наявність ями на ділянці дороги, де трапилась дана дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , і протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.07.2019 року, згідно якогоу графі №4 зазначено «Вид покриття: асфальтобетонне», у графі №5 - «Стан покриття: сухе, чисте», а також схемою місця ДТП, на якійзазначено лише сліди гальмування мотоцикла та подряпини на асфальті від його падіння.  
З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника Левчишиної О.В. про те, що обставини вчиненого ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, слід визнати безпідставними, оскільки вони є голослівними та суперечать наявним у справі доказам, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, тарозцінюються судом апеляційної інстанції лише як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.
Щодо посилання захисника Левчишиної О.В. на те, що заподіяння механічних пошкоджень власному транспортному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу, оскільки за диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.
З урахуванням того, що ДТП, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, сталася за умов денного освітлення, за сприятливих погодних умов (сонячно, без опадів), на ділянці дороги, де є заокруглення (круговий рух), на переконання суду, ОСОБА_1 ніщо не перешкоджало здійснювати рух, обравши завчасно на цій ділянці дороги безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі. Водночас сам факт ДТП, яка сталася за викладених обставин, свідчить про недотримання ним вимог пункту 2.3 (б), 12.1 ПДР України, отже дії ОСОБА_1 перебувають у прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками.
Щодо доводів захисника про те, що на зворотньому боці схеми місця ДТП не міститься інформації про пошкодження транспортного засобу, що є порушенням вимог Інструкції, то дійсно, на зворотньому боці схеми місця ДТП не зафіксовано інформації про пошкодження транспортного засобу «Bajaj Avenger», державний номерний знак НОМЕР_2 , однак ці дані, а саме, що при  огляді транспортного засобу - мотоцикла Bajaj Avenger, державний номерний знак НОМЕР_2 , було виявлено пошкодження на лівій дузі, містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.07.2019 року, який міститься у матеріалах справи і оцінювався судом в сукупності з іншими доказами. 
         Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності протоколу                        про адміністративне правопорушення положенням ст. 254 КУпАП є безпідставними, оскільки за фактом дорожньо-транспортної пригоди було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та оскільки було встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного злочину, перевірку за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих у Журналі єдиного обліку Управління поліції в Оболонському районі ГУ НП в місті Києві за № 50813 від 20.07.2018 було закінчено, а зазначені матеріали списані до справи Оболнського УП та направлено до УПП ГУ НП в м. Києві для притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 . 
Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються доводи апеляційної скарги захисника Левчишиної О.В. щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення  ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тобто про вчинення             ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а тому доводи апеляційної скарги захисника Левчишиної О.В. про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу.
 
Між тим, не можна не погодитися з доводами в апеляційній скарзі про те, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки її мотивувальна частина містить лише формальне посилання на докази, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , без розкриття їх змісту та оцінки, однак це не вплинуло на правильність прийнятого по суті рішення і не доводить обґрунтованості апеляційних вимог про скасування постанови судді та закриття провадження в справі.
 
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного  правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та правильно прийняв рішення про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. 
 
За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому  підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
  
         На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
 п о с т а н о в и л а: 
 
Поновити захиснику Левчишиній О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року.
 
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Левчишиної О.В.  - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
              Суддя 
       Київського апеляційного суду                                                       Горб І.М.