КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
11 червня 2020 року
 
справа № 368/1416/19
                                         
провадження № 22-ц/824/4938/2020   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
            розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року ухваленого під головуванням судді Іванюти Т.Є. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В листопаді 2019 року  ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2019 року і до досягнення дочкою повноліття.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги відповідно до прохальної частини позову.  
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та стягнув із відповідача аліменти у частині від його доходу, чого заявлено в позовній заяві не було.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що відповідач за можливості приймає участь у вихованні дитини та надає матеріальну допомогу. Крім того, зазначає, що сторони домовились про те, що спільне майно, придбане за час шлюбу, залишається у користуванні позивача після розлучення, та вона не звертатиметься до суду із позовом про стягнення аліментів, натомість відповідач самостійно надає допомогу на утримання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України  дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Стягуючи на користь позивача з відповідача  аліменти у розмірі ј частини доходу останнього, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд першої інстанції виходив із спроможності відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі. 
Проте повністю з таким висновком погодитись не можна.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.02.2019 року. 
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дочка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.        
Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_6 просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Проте, суд першої інстанції стягнув аліменти у частці від доходу відповідача, що позовними вимогами передбачено не було та не звернув увагу на положення статті 184 СК України, відповідно до яких одержувач аліментів має право на отримання аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доходи від 26.12.2019 року, ОСОБА_2 працює у Гаражно-будівельному кооперативі «Будівельник» на посаді директора та загальна сума доходу за період з червня 2019 року по листопад 2019 року складає 25 500 грн, середньомісячна заробітна плата становить 4 250, 00 грн.
Інших доказів на підтвердження доходу відповідача матеріали справи не містять.
Посилання в відзиві на апеляційну скаргу щодо домовленості сторін про поділ майна та стягнення аліментів матеріалами справи не підтверджено.
Докази надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини матеріали справи також не містять. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі 2 000 грн., що відповідатиме потребам дитини і можливостям батька.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, рішення суду від 27 грудня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, в розмірі  767 грн 63 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України суд,
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення  Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року скасувати.
Постановити нове наступного змісту.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно починаючи з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 767 грн 63 коп. в дохід держави.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.
 
            Суддя-доповідач                                                                    

            Судді