ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року	Львів	Справа № 300/2347/19 пров. № А/857/2839/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, прийняте суддею Остап`юк С.В., в м.Івано-Франківськ, в порядку письмового провадження, у справі № 300/2347/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

                                                      В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність митного органу щодо не підготовки та неподання до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області висновку про повернення надміру сплачених митних платежів на загальну суму 110602,0 гривні та зобов`язати підготувати висновок про повернення надмірно сплачених платежів в розмірі 110602,0 гривні і подати його до виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням суду скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товару на підставі якого ним надмірно сплачено до бюджету митні та інші платежі в розмірі 110 602 гривень. На заяву позивача підготувати висновок про повернення з державного бюджету надмірно сплачені платежі відповідач відмовив, з тих підстав, що транспортний засіб випущено у вільний обіг за митною декларацією за № UA206010/2019/404897, яка є чинною, підстав визнавати її недійсною немає, а подання цієї декларації свідчить про погодження з визначеною, скасованим рішенням про коригування митної вартості, митною вартістю ввезеного позивачем транспортного засобу. 

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позов задоволено.

Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права та процесуального права. 
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до частини третьої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів.
Ця норма підтверджує, що декларант погодився з рішенням митного органу про коригування митної вартості.
Декларант в графі «43» самостійно заявляє 6 метод визначення митної вартості. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.
Митна вартість товару зазначається в графі «45», в даному випадку декларантом самостійно заявлено вартість в розмірі 18700,00 євро.
З аналізу графи «47» митної декларації № UA206010/2019/404897 вбачається, що 55 стаття декларантом не застосовувалась.
Скасування рішень митного органу, а саме картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС №UA206010/2019/00120 від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС №UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019, не тягне за собою визнання недійсною митної декларації № UA206010/2019/404897 чи помилковість внесених декларантом позивача даних у таку декларацію, оскільки попри таку незгоду позивача із вказаними рішенням і карткою відмови, остання мала право випустити у вільний обіг автомобіль, застосувавши гарантійні зобов`язання, що передбачено в ч.7 ст.55 МК України.
Просить скасувати рішення і прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Просить залишити без змін рішення суду. 

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що декларантом товариством з обмеженою відповідальністю “Західний капітал”, в  інтересах позивача, подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206020/2019/400268 від 04.01.2019, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, об`єм двигуна 1968 см3, потужність двигуна – 110 kw, кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, бувший у використанні, рік виготовлення 2016.
В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) в розмірі 7200 євро.
Івано-Франківська митниця ДФС, за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №206020/2019/400268 від 04.01.2019 відмовила у митному оформленні (випуску) товарів у відповідності до оскаржуваної Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2019/00120 від 08.01.2019, здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 18 700 євро.
07.02.2019 декларантом ТОВ “Західний капітал”, в  інтересах позивача, подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206020/2019/404897, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна – дизельний, об`єм двигуна 1968 см3, потужність двигуна – 110 kw, кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, бувший у використанні, рік виготовлення 2016, ціна товару 7 200 євро, коригування 574 517,89 гривень.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації №206020/2019/400268 від 04.01.2019 та коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206010/2019/00120 від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019.
29.03.2019 рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду за № 300/433/19, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС №UA206010/2019/00120 від 08.01.2019; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС №UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019.
03.10.2019 позивач звернувся до Івано-Франківської митниці ДФС із заявою про підготовку висновку про повернення з державного бюджету надмірно сплачених сум митних платежів відповідно до митної декларації №206020/2019/404897 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019.
Листом Івано-Франківської митниці ДФС за № 1417/10/09-70-10-21 від 22.10.2019 повідомлено позивача про те, що транспортний засіб випущено у вільний обіг за митною декларацією за № UA206010/2019/404897, яка є чинною. У Івано-Франківської митниці ДФС відсутні підстави для визнання митної декларації № 206020/2019/404897 недійсною, оскільки, відповідно до норм пункту 44 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 450 від 21.05.2012, не допускається визнання недійсною митної декларації, якщо частина або всі товари, транспортні засоби комерційного призначення, що в ній задекларовані, після оформлення такої декларації видані з-під митного контролю. Додатково повідомлено, що оформлена митницею митна декларація № UA206010/2019/404897 свідчить про те, що позивач погодився з визначеною відповідно до рішення UA206010/2019/000087/2 від 08.01.2019 митною вартістю ввезеного транспортного засобу. 

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що після визнання протиправним та скасування у судовому порядку рішення про коригування митної вартості у позивача виникли підстави для повернення митних та інших платежів в розмірі 110 602 гривень, як надмірно сплачених позивачем на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо скасування рішення митниці ДФС, яке призвело до виникнення надміру сплачених сум митних платежів.

Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.
Відповідно до норми п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Пунктом 43.3 ст.43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до п.п.43.4-43.5 ст.43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Приписами ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України передбачено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджений наказом Міністерства фінансів України № 643 від 18.07.2017р.
Розділом III цього Порядку передбачено, що повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.
У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 4) напрям(и) перерахування суми коштів: а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС; на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.
До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці ДФС, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).
Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.
Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням.
Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.
Митниця у строк не пiзнiше нiж за п`ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України.
Апеляційний суд зазначає, що Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015р., на який покликається суд першої інстанції, втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України № 60 від 11.02.2019р., яким затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені.
Згідно з п.1 Опрацювання заяв платників та формування електронних висновків вказаного Порядку, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Апеляційний суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товару скасовано судовим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі № 300/433/19, яке набрало законної сили, тому сума надмірно сплачених податків та зборів (обов`язкових платежів) підставно підлягає поверненню.
Апеляційний суд зазначає, що підпунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України та зазначеним вище Порядком встановлено, що  повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення або надмірною сплатою.
Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, за наслідками вирішення якого може бути заявлено вимогу про повернення надмірно сплачених митних платежів, позивач має право подати таку заяву  протягом зазначеного строку з дня прийняття рішення, яким вирішено спір. Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало захист прав, та інтересів позивача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач перед тим як звертатись до суду із вказаним позовом, звертався до відповідача з відповідною заявою про повернення авансових платежів (Передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів (а.с.19), як то передбачено приписами Порядку. 
Апеляційний суд вважає, що єдиним способом відновлення порушеного права, який має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, є зобов`язання митного органу повернути зайво сплачений платіж, а не підготувати висновок та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, тобто визначена позивачем процедура повернення цих коштів.
Відповідно до частини першої статті  1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).
За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).
ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).
Оскільки митне і податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми зайво сплачених митних платежів, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету передоплату за митне оформлення в розмірі 32080,00 грн., які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, та бути адекватним наявним обставинам.
Вказане правозастосування відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду постанова від 12.12.2019, справа №826/7380/15, провадження № 11-778апп18, постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №821/466/16.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду підлягає зміні, оскільки вирішивши по суті правильно спір, суд першої інстанції неправильно визначив спосіб захисту порушеного права позивача. 

          керуючись ст. ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці ОСОБА_3 – задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 300/2347/19 – змінити.

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо не повернення ОСОБА_1 надміру сплачених митних платежів на загальну суму 110602 гривні.

Зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43348711, вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) надміру сплачену суму митних платежів у розмірі 110602 (сто десять тисяч шістсот дві) гривні 00 коп. згідно митної декларації № UA206020/2019/404897 від 07.02.2019 .
В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України, з врахуванням ч.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін