Єдиний унікальний номер 466/648/19 
Номер провадження 22-ц/804/61/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
18 червня 2020 року                                            м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Канурної О.Д., 
суддів: Космачевської Т.В., Мірути О.А.,
за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року у цивільній справі №466/648/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макіївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування (суддя першої інстанції ОСОБА_4 ), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи – Львівська державна нотаріальна контора, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області померла її мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 89 років.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2018 року по справі № 466/1256/18 встановлено факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Кубіно Озерського району Вологодської області, Російська Федерація, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макївка, що є тимчасово окупованою територією.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними дітьми позивача ОСОБА_6 від різних шлюбів, які за даними позивача проживають на окупованій території.
Після смерті матері позивач ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа (зареєстрована у Шевченківському районі м. Львова), звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору, нотаріус Станкевич В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію в розмірі 44216,32 грн., що належала її матері ОСОБА_5 , де і зареєстрована спадкова справа №50/2018.
В листопаді 2018 року позивач отримала лист Третьої Львівської державної нотаріальної контори за № 3873/0214 від 22.11.2018 р., яким їй відмовлено в оформлені спадщини та рекомендовано звернутися до суду.
Як з`ясовано нотаріусом Станкевич В.М. та відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51395745, наданою Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 28.03.2018 року, від імені її матері ОСОБА_5 посвідчений заповіт Іваницькою ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу 16 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 5995. Зміст заповіту невідомий, тому 05 квітня 2018 року нотаріусом Станкевич В.М. зроблено запит до зазначеного приватного нотаріуса для з`ясування змісту заповіту.
Даний запит нотаріус не отримав через неможливість вручення.
Згідно повідомлення Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, яке надійшло на адресу нотаріальної контори, її матері, ОСОБА_5 , належить недоотримана пенсія, яка в зв`язку із смертю останньої підлягає успадкуванню.
Оскільки зміст заповіту невідомий та невідомо повний склад спадкоємців, які прийняли (або не прийняли) спадщину, їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду про набуття права власності на недоотриману пенсію, належну ОСОБА_5 .
Оскільки вона є спадкоємицею першої черги і не може реалізувати своє право на спадщину, вона змушена звернутися до суду.
Позивач просила суд першої інстанції визнати за нею право власності на пенсію в сумі 44216,32 грн. в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_5 , 1928 року народження, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2019 року справу № 466/648/19 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування передано на розгляд за підсудністю до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ломоносова, 157. 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2019 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макіївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Львівську міську раду.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макіївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на суму пенсії в розмірі 44216,32 грн., яка належала спадкодавцеві ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області, але не була нею одержана за життя.
Додатковим рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2019 року у стягненні з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макіївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 суми судового збору відмовлено.
Із рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду від 18 вересня 2019 року не погодився співвідповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
В обґрунтування апеляційної скарги співвідповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області посилався на те, що дане рішення є таким, що підлягає скасуванню апеляційною інстанцією, оскільки приймаючи його,  Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області порушив норми матеріального та процесуального права.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить Донецький апеляційний суд рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та надано позивачу та відповідачам по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20 лютого 2020 року.
Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (том 2, а.с. 5,6,7,8,9,10,11), копії апеляційної скарги відповідача позивачем та відповідачами по справі отримані (том 2, а.с. 5,6,7,8,10,11). Відзив на апеляційну скаргу від позивача та відповідачів по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу було призначено до розгляду.
В судове засідання Донецького апеляційного суду 18 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст. 130, 131 ЦПК України, що підтверджується відміткою Укрпошти (том № 2, а.с. 109), а також відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (том № 2, а.с. 102).
В судове засідання Донецького апеляційного суду 18 червня 2020 року  відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник Макіївської міської ради не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (том № 2, а.с. 100, 101, 103).
В судове засідання Донецького апеляційного суду 18 червня 2020 року  представник співвідповідача - Львівської міської ради не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 106).
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника співвідповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України,  завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на статтю 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області померла матір позивача ОСОБА_1 -  ОСОБА_5 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2018 року по справі № 466/1256/18 встановлено факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Кубіно Озерського району Вологодської області, Російська Федерація, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макївка, що є тимчасово окупованою територією України.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.06.2019 року за № 2393/08.05-18 електронна справа ОСОБА_5 , 1928 року народження, знаходиться на обліку в зазначеній установі.
Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.10.2018 року за № 21557/04.01-27, станом на 23.10.2018 р. після смерті ОСОБА_5 залишилась недоотримана нею пенсія за період з 23.10.2015 по 31.01.2018 в сумі 44216,32 грн.  Вказана сума буде зменшена, оскільки сума, що підлягатиме виплаті, буде визначатися в межах 3 років до дня звернення за отриманням пенсії спадкоємця з усіма необхідними документами на підставі ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1221 ЦК України передбачено, що  місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.
Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
Відповідно до частини 1 ст. 1223 ЦК України,  право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї  спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України,  у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини 5 вказаної вище статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Разом з тим, державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (Заповіти/спадкові договори) № 51395745 від 28 березня 2018 року, від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16 серпня 2007 року посвідчений заповіт приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Іваницькою І.Ю., реєстр. № 5995, зміст якого та коло спадкоємців невідомі, оскільки нотаріус, що його посвідчив знаходиться на тимчасово окупованій території України.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини в межах строку, встановленого законом, звернулась лише спадкоємець за законом ОСОБА_1 , наявність заповіту, складеного ОСОБА_8 , не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину.
Частиною 1 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується – по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що ОСОБА_5 16.08.2007 року складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Іваницькою І.Ю. (том № 1, а.с. 11), тому не можна вважати, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем. Позивачем також не доведено, що вона є членом сім`ї спадкоємця та має право на одержання суми пенсії, що належала спадкодавцеві за життя у розумінні статті 1227 ЦК України, а саме: суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.                
За таких обставин апеляційний суд вважає, що позивач передчасно звернулася до суду з зазначеним позовом. 
Крім того, суд першої інстанції визнав право власності за ОСОБА_1 на певну суму пенсії, що суперечить вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не врахувавши порядок виплати такої пенсії.   
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 за життя не зверталась за одержанням недотриманої пенсії.
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір в розмірі 1152 грн. 60 коп., тому з позивача ОСОБА_1 на  його користь підлягає стягненню саме така сума.  

   Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року скасувати.
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Макіївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, код ЄДРПОУ 13814885, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.

Суддя:                                                                       О.Д.Канурна