ПОСТАНОВА
Іменем України

22 травня 2020 року 
Київ
справа №817/761/16
адміністративне провадження №К/9901/36537/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року (судді: Мацький Є.М. (головуючий), Капустинський М.М.,  Шидловський В.Б.) у справі № 817/761/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 19.04.2016 № 0000414000.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 19.04.2016                  № 0000414000, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки та на підставі якого приймалось вказане рішення, не відповідають фактичним обставинам. Позивач зазначив, що перевіркою було встановлено порушення вимог    Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а   саме зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру та реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, однак позивач вказав, що не здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а зазначені у акті (довідці) перевірки від 30.03.2016                № 42/40/ НОМЕР_1 12 пляшок пива придбавалися для особистого вживання.    
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 19.04.2016 № 0000414000. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 19.04.2016 № 0000414000, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки висновки акта (довідки) перевірки від 30.03.2016 № 42/40/ НОМЕР_1 , на підставі якого вказене рішення, є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства України у зв`язку з тим, що суб`єкт господарювання не може нести відповідальність за зберігання алкогольних напоїв, не пов`язаних з їх реалізацією.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
5. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області. Скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 19.04.2016 № 0000414000 діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та законодавства у сфері обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки відповідачем було підтверджено факт зберігання позивачем алкогольних напоїв у місці, не внесеному в Єдиний державний реєстр місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року та залишити в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі   № 817/761/16.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 30 березня 2016 року працівниками Острозького відділення Здолбунівської ОДПІ, відповідно до наказу від 29.03.2016 № 163 та направлень від 29.03.2016 за № 90 та № 91, проведено фактичну перевірку з питань додержання ФОП ОСОБА_1 вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у господарській одиниці, яка належить позивачу та розташована по АДРЕСА_1 . За наслідками проведення перевірки складено акт (довідку) за реєстраційним  № 42/40/ НОМЕР_1 від 30.03.2016.
З вказаного акта (довідки) перевірки встановлено, що в ході проведення перевірки кіоска встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, а саме: 6 пляшок пива світлого «Жигулівське», 0,5 л, міцн. 4,2% об., дата розливу 19.02.2016, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 10,00 грн; 4 ж/б пляшки напою спеціального пива пастеризованого «Бірмікс Вишня», 0,5 л, міцн. 2,5% об., дата розливу 20.12.2015, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 12,00 грн; 2 ж/б пляшки напою спеціального пива пастеризованого «Бірмікс Лимон», 0,5 л, міцн. 2,5% об., дата розливу 23.11.2015, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 12,00 грн, що є порушенням ч. 35 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
На підставі вказаного акта (довідки) перевірки від 30.03.2016 № 42/40/ НОМЕР_1 ГУ ДФС у Рівненській області прийнято рішення від 19.04.2016 № 0000414000 про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 17 000,00 грн.
Судами попередніх інстанцій з акта (довідки) перевірки від 30.03.2016                           № 42/40/ НОМЕР_1 встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення стало зберігання 12 пляшок пива на суму 132,00 грн у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що згідно положень чинного податкового законодавства та законодавства у сфері обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями. Судом першої інстанції з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.05.2016 встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11), роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.81). У акті перевірки від 30.03.2016 № 42/40/ НОМЕР_1 зафіксовано відсутність у позивача ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями. Факт відсутності такої ліцензії підтверджується також поясненнями до вказаного акту, відібраними у ОСОБА_1 30.03.2016. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , податковий інспектор, що безпосередньо здійснював перевірку, пояснив суду, що факт реалізації пива не встановлено, а в ході перевірки ОСОБА_1 стверджувала про зберігання таких напоїв лише для особистого вживання.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено контролюючим органом при проведенні перевірки позивача та вказує на неврахування судом апеляційної інстанцій окремих положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також того, що судом апеляційної інстанції не були взяті до уваги докази, які підтверджують недостовірність інформації зазначеної в акті (довідці) перевірки від 30.03.2016 № 42/40/ НОМЕР_1 , що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Відповідач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
10. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої    статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України    (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР    від 19 грудня 1995 року:
11.1. Стаття 1.
Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних  одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ  ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних  позиціях  2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;
слабоалкогольні  напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю;
роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та  іншим кінцевим споживачам  для їх особистого некомерційного використання  незалежно від форми розрахунків, у  тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування;
місце  торгівлі  -  місце реалізації товарів, у тому числі на розлив,  в  одному  торговому  приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного  розташування,  для  тютюнових  виробів  та  пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв.  метрів,  обладнане  реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу  алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;
місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або  приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;
Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць  зберігання та відомості про заявників.
11.2. Частини тридцять п`ята - тридцять сьома статті 15.
Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених  до Єдиного реєстру,  незалежно від того,  кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта   господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб -  найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців прізвища,  імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
До заяви додаються копія виданої заявнику  ліцензії  на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша    статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення від 19.04.2016 № 0000414000 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та законодавства у сфері регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, враховуючи встановлені обставини справи та положення Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та статей 1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), дійшов обґрунтованого висновку, що контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем зберігались алкогольні напої у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, без фактичного з`ясування вказаних обставин та без доведеності того факту, що позивач зберігав вказані напої (а саме: 6 пляшок пива світлого «Жигулівське», 0,5 л, міцн. 4,2% об., дата розливу 19.02.2016, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 10,00 грн; 4 ж/б пляшки напою спеціального пива пастеризованого «Бірмікс Вишня», 0,5 л, міцн. 2,5% об., дата розливу 20.12.2015, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 12,00 грн; 2 ж/б пляшки напою спеціального пива пастеризованого «Бірмікс Лимон», 0,5 л, міцн. 2,5% об., дата розливу 23.11.2015, виробник ПАТ «Оболонь» по ціні 12,00 грн) з метою їх подальшої реалізації, а не для особистого використання.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями. Тоді як, місця зберігання алкогольних напоїв, які призначені для особистого вживання або іншого призначення, не пов`язаного з їх реалізацією, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру, оскільки на такі відносини не поширюється дія Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР. Крім того, контролюючим органом не було надано до судів попередніх інстанцій жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що вказані напої зберігались не для особистого вживання/зберігання, а також, відповідачем не встановлено факту реалізації позивачем вказаних алкогольних/слабоалкогольних напоїв.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
14. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
15. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
16. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
17. З огляду на зазначене, враховуючи положення Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин),    колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, у частині неправильного тлумачення закону та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, що є підставою для скасування такого судового рішення, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі № 817/761/16 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову    Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі № 817/761/16 скасувати, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року в даній справі залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду