ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5860/20 Справа № 201/6443/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
в с т а н о в и л а:

       У червні 2019 року АТ КБ “ПриватБанк” звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
       Вказували, що 29 вересня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. 
       Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1  на їх користь заборгованість у розмірі 123 952 грн.28 коп. та судові витрати в розмірі 1 921 грн.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2020 року АТ КБ “ПриватБанк” в задоволенні позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк”, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач висловив згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком кредитний договір; відповідач користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти; відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору; відповідач, здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами; якщо суд не згоден з розрахунком заборгованості, суд повинен надати свій розрахунок.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 29 вересня 2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (а.с.8). 
       З наданого позивачем розрахунку заборгованість  ОСОБА_1  станом на 30 квітня 2019 року за договором б/н від 29 вересня 2011 року складає 192 685 грн.87 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на їх користь частину заборгованості згідно розрахунку в розмірі 123 952 грн. 28 коп., з яких 4 034 грн.14 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 119 918 грн.14 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 29 вересня 2011 року по 30 жовтня 2018 року. 
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, виходячи з наступного.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. 
       Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
       Таким чином, виходячи з розрахунку, наданого банком  колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 034 грн.14 коп., розмір якої підтверджений розрахунком банку і не спростований відповідачем, задовольнивши позовні вимоги у цій частині. 
       Разом з тим, суд першої інстанції вірно вважав, що інші вимоги позовної заяви задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
       З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, підписана відповідачем не містить встановлення розміру процентів.
       За таких обставин, вимоги позовної заяви про стягнення заборгованості по процентам є безпідставними, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді їх розмір.
       З матеріалів справи також вбачається, що додані до позовної заяви банком Умови та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт “Універсальна” не містять підпису позичальника на вказаних умовах та Витягу, як не містять і зазначення дати їх підписання (а.с.9-33).
       Отже, посилання апелянта на те, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що зазначено в його особистій заяві не заслуговують на увагу, оскільки зазначені Умови не містять підпису позичальника; не встановлено доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву, вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. 
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту з ухваленням в цій частині нового рішення.
       Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати в розмірі 156 грн.08 коп. (62 грн.43 коп. за звернення з позовною заявою та 93 грн.65 коп. за подання апеляційної скарги). 
       Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” задовольнити частково. 

       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту скасувати та ухвалити в цій нове рішення.

       Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 )  на користь акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 вересня 2011 року за тілом кредиту у розмірі 4 034 (чотири тисячі тридцять чотири) грн. 14 (чотирнадцять) коп. 

       В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2020 року залишити без змін.

       Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати в розмірі 156 (сто п`ятдесят шість) грн. 08 (вісім) коп.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 19 червня 2020 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.