КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
24 лютого 2020 року                                                                                    м. Київ
 
    Справа №757/19365/19-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/2946/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     судді-доповідача:                Соколової В.В.                                                                    суддів:                                    Поліщук Н.В., Шкоріної О.І.                                             за участю секретаря             Лугового Р.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Ільєвої Т.Г. 23 вересня 2019 року у м. Києві, за заявою представника позивача Томарова Іларіона Євгеновича про забезпечення позову у справі за позовом Роберт Бош ГмбХ до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут Імпорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БСХ Побутова Техніка», Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про захист прав на знак для товарів і послуг, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року заяву представника позивача Томарова Іларіона Євгеновича про забезпечення позову у справі за позовом Роберт Бош ГмбХ до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Побут Імпорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «БСХ Побутова Техніка», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про захист прав на знаки для товарів і послуг - задоволено.
Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1: реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту по протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків, тощо до вирішення спору по суті.
Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «НІК.ЮЕЙ» вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені bosch-partner.com.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК.ЮЕЙ» встановити у Реєстрі доменних імен режими « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3» для доменних імен ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 про що внести відповідний запис до бази даних до вирішення спору по суті.
 
Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подано апеляційну скаргу в якій він посилається на порушення норм процесуального права. Вказує на те, що відсутні докази використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, № НОМЕР_4 саме ОСОБА_1 . Зазначає, що в заяві про забезпечення позову повинно бути обґрунтовано порушення прав позивача на знак для товарів та послуг саме ОСОБА_1 . Проте таке обґрунтування в заяві про забезпечення позову відсутнє. Також вказує на те, що заборонивши ТОВ «Інтернет Інвест»  надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції припинив використання знаків для товарів і послуг за міжнародним реєстром НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в мережі Інтернет, в тому числі в доменному імені bosch-partner.com.ua, чим частково задовольнив одну із позовних вимог без вирішення спору по суті.
Враховуючи викладене просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити в забезпеченні позову.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник Роберт Бош ГмбХ - адвокат Томаров І.Є. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та реальним обставинам справи.
 
В судовому засіданні представник позивача Роберт Бош ГмбХ - адвокат Томаров І.Є. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином,  причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
 
З матеріалів виділеного провадження вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до  ОСОБА_1 , ТОВ «Побут Імпорт», ТОВ «Інтернет Інвест», треті особи: ТОВ «БСХ Побутова Техніха», Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про захист прав на знак для товарів і послуг, в якому просив: 
зобов`язати ОСОБА_1 припинити використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 в мережі Інтернет, в тому числі в доменних іменах ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 при пропонуванні для продажу, продажу товарів, маркованих знаками позивача на веб-сайтах ІНФОРМАЦІЯ_4. ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_5. рекламуванні веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше - ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у пошуковій мережі Google ;
зобов`язати ОСОБА_1 припинити використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 в мережі Інтернет, в тому числі при пропонуванні для продажу, продажу товарів, маркованих знаками Позивача, на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7;
вилучити у ТОВ «Побут Імпорт» та передати позивачу товари, марковані знаками для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 , введені в цивільний оборот з порушенням прав інтелектуальної власності, щодо яких є вагомі підстави перешкоджати їх введенню в цивільних оборот;
зобов`язати ТОВ «Інтернет Інвест» здійснити переделегування доменних імен ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь позивача та вказати визначені відомості в записах даних кожного з доменних імен bosch-partner.com.ua ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.
 
У вересні 2019 року представником позивача до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив:
· заборонити ТОВ «Інтернет Інвест» надавати послуги хостингу, що включають роботи, необхідні для забезпечення постійного доступу до веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1: реєстрацію і підтримку адреси, виділення дискового простору, засобів доступу та адміністрування сервера роботи з адміністрування системи, реєстрацію і підтримку адреси, резервного копіювання, можливість виконання програм та скриптів, можливість мати безліч поштових адрес, доступ до сайту протоколу FTP, можливість мати адміністративну панель за допомогою якої можна здійснювати контроль і керування веб-сайтом, можливість настроювання поштових скриньок, систему збору статистики, установку і запуск додатків, тощо до вирішення спору по суті;
· заборонити ТОВ «НІК.ЮЕЙ» вносити зміни чи записи до бази даних стосовно доменного імені bosch-partner.com.ua, щодо зміни IP адреси сервера хостингу (хостинг-провайдера) до вирішення спору по суті;
· зобов`язати ТОВ «НІК.ЮЕЙ» встановити у Реєстрі доменних імен режими «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» для доменних імен ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. про що внести відповідний запис до бази даних до вирішення спору по суті.
 
Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом блокування веб-сайту дозволить ТОВ «Побут Імпорт» та ТОВ «Европа Тек Україна» продовжити нанесення шкоди  репутації позивачу та вводити в оману споживачів.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції врахував характер спору, що виник між сторонами, принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, та прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову у способи заявлені позивачем.
 
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.
 
Положеннями  ст. 236 Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, яка вчинена 21 березня 2014 року і чинна в Україні від 01вересня 2017 року (Угода про асоціацію) визначені попередні та попереджувальні заходи.
Так, Сторони гарантують, що судові органи можуть за заявою заявника видати попередню судову заборону, призначену для запобігання будь-якому можливому порушенню права інтелектуальної власності, або заборонити на попередній основі та за умови сплати штрафу, якщо це необхідно, якщо це передбачено національним законодавством, продовження порушення такого права чи зробити таке продовження порушення таким, що підпадає під гарантії, які забезпечують виплату компенсації правовласнику. Попередня судова заборона може бути також видана за тих самих умов стосовно посередника, чиї послуги використовуються третьою особою з метою порушення права інтелектуальної власності.
Попередня судова заборона може також видаватись з метою арешту або вилучення товарів, які підозрюються у порушенні права інтелектуальної власності, щоб запобігти їх ввезенню або переміщенню торговельними каналами.
У випадку порушення, що вчиняється в комерційному масштабі, Сторони гарантують, що якщо заявник наводить обставини, які ймовірно становлять загрозу щодо відшкодування збитків, судові органи можуть винести ухвалу про запобіжний арешт рухомої і нерухомої власності ймовірного порушника, зокрема блокування його/її банківських рахунків та інших активів. Для цього компетентні органи можуть винести рішення про надання банківських, фінансових або комерційних документів чи про належний доступ до відповідної інформації.
Сторони гарантують, що тимчасові заходи, зазначені в пунктах 1, 2 та 3 цієї статті, можуть у відповідних випадках здійснюватися без заслуховування відповідача, зокрема, якщо будь-яка затримка спричинятиме невиправну шкоду власнику прав. В такому випадку Сторони мають бути поінформовані про це без затримки щонайпізніше після виконання заходів. Перегляд, в тому числі право бути заслуханим, має відбуватися після подання заяви відповідачем з метою винесення рішення про те, чи будуть ці заходи змінені, анульовані або підтверджені, протягом обґрунтованого строку після сповіщення про заходи.
В порядку визначеному ст.ст. 244-247 Угоди про асоціацію, діяльністю посередника є послуги, які надаються в інформаційному суспільстві, пов`язані зі зберіганням, передачею, надання доступу до інформації тощо. Відсутність відповідальності постачальника посередницьких послуг «Хостинг» не впливає на можливість для судового або адміністративного органу відповідно до правових систем Сторін вимагати від постачальника послуг припинити або попередити порушення, а також не впливає на можливість запровадження Сторонами процедури контролю за зняттям або блокуванням доступу до інформації (ч.3 ст. 247 Угоди про асоціацію).
 
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В порядку ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч. 3 ст. 150 ЦПК України. 
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали), позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. 
Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК України).
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного  процесуального законодавства при розгляді  заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.   
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.
 
Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі № 757/65718/17-ц вказав на те, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.
У Постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 924/150/17 Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення.
У постанові від 14 серпня 2018 року у справі № 910/1915/18 Верховний Суд дійшов висновку, що заборона вводити в цивільний обіг спірний товар є належним заходом забезпечення позову, оскільки існує ймовірність порушення прав позивача в майбутньому. Зокрема, Верховний Суд звернув увагу на те, що заборона вводити в цивільний обіг на території України лікарський засіб, який ймовірно порушує права інтелектуальної власності має бути застосована, зважаючи на необхідність запобігання таким діям. Невжиття такої заборони призведе до розповсюдження товару, який порушує права інтелектуальної власності позивача серед необмеженої кількості третіх осіб.
 
В даній справі позивач реалізував своє право на звернення до суду за захистом права на знаки для товарів і послуг шляхом припинення використання знаків в мережі Інтернет та шляхом вилучення та передання позивачу товарів маркованих знаками для товарів і послуг, які введенні в цивільний оборот з порушенням  прав інтелектуальної власності, а також шляхом переделегування доменних імен на користь позивача.   
Порушення прав позивача пов`язане з діяльністю сайту ІНФОРМАЦІЯ_1. 
Застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді припинення надання послуг хостингу, встановлення режимів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3» фактично інформує реєстратора домену не активувати такий домен у системі доменних імен, тобто таким шляхом здійснюється блокування доступу до веб-сайту до вирішення спору по суті. Але враховуючи, що мета блокування полягає у зменшенні шкоди, що буде завдана правам позивача та широкому колу споживачів, оскільки через веб-сайт здійснюється пропонування для продажу, продаж товару під знаками, що є предметом спору, такі заходи забезпечення слід визнати застосованими обґрунтовано.
Застосування заходу забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до бази даних доменного імені, покликане запобігти зміні інформації щодо цього доменного імені, що має забезпечити його дослідження саме з тим змістовним навантаженням, яке існувало на час звернення до суду, а також забезпечити незмінність складу учасників справи до вирішення справи по суті.
Тобто в даній справі судом встановлено заборону, призначену для запобігання можливому порушенню права інтелектуальної власності на попередній основі, що є спеціальними заходами у даних правовідносинах, та відповідає нормам міжнародного і національного законодавства.
Враховуючи, що вказані заходи є спеціальними і мають тимчасовий характер, до вирішення справи по суті, твердження  ОСОБА_1 про те, що судом вирішено одну з заявлених позовних вимог не може бути прийнято до уваги суду.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушеного права позивача саме ним, як відповідачем, колегія суддів вважає безпідставними, так як на даній стадії судового розгляду питання обґрунтованості заявлених позовних вимог до одного чи всіх відповідачів не підлягає вирішенню. Питання доведеності порушених прав осіб, встановлення характеру правовідносин, що виникли між сторонами у справі, їх оцінка вирішуються судом під час постановлення судового рішення за результатами розгляду справи по суті. Наразі має місце спір з приводу ряду знаків для товарів і послуг та товарів, які розповсюджуються з їх використанням, а тому застосування заходів направлених на запобігання можливому порушенню права інтелектуальної власності на час розгляду справи відповідає наведеним нормам законодавства. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. 
 
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що наведенні відповідачем ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання. 
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.  
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375,  381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від  23 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 Н.В. Поліщук
 
                                                                                                            О.І. Шкоріна

                  
                                         Повний текст постанови складений 04 березня 2020 року.