ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2020 року 
Київ
справа №461/10062/15-а
адміністративне провадження №К/9901/12698/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,     провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д.» про визнання незаконним та скасування положення додатку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2016 (головуючий суддя Романюк В. Ф.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016 (головуючий суддя Гуляк В. В., судді: Гудим Л. Я., Святецький В. В.),
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Львівської міської ради (далі - відповідач), треті особи: Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д.» (далі - Управління архітектури, Товариство), в якому просив визнати незаконним та скасувати положення додатку 2Р-К, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 №4527, в розділі «Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова» за порядковим номером « 36» щодо внесення нової тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2, площею 30 кв. м., замовник (суб`єкт господарювання) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д.» (далі - спірний, оскаржуваний додаток).
2.          В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 зазначав, що відповідач, затверджуючи спірний додаток, до якого, фактично, внесено нову тимчасову споруду, діяв з порушенням вимог Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 №4526 (далі - Положення №4526), а також всупереч приписів свого ж рішення (пункт 6 ухвали від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова»; далі - ухвала №4527), яким було встановлено мораторій на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у м. Львові новими тимчасовими спорудами терміном до 30.12.2015.
3.          Окрім цього, позов мотивовано тим, що належна Товариству тимчасова споруда розміщена, на думку ОСОБА_1 , без дотримання вимог пункту 2.5 Положення №4526 та приписів пункту 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України     від 30.03.1994 №198 (далі - Єдині правила №198), а також пункту 1.14 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 №1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - Правила №1417), однак, незважаючи на вимоги вищевказаних нормативно - правових актів, відповідач надав дозвіл на встановлення тимчасової споруди, належної Товариству.
4.          Спираючись такі аргументи, позивач вважає, що спірний додаток, до якого включено названу вище тимчасову споруду, порушує гарантоване йому Конституцією та законами України право на належні, безпечні і здорові умови проживання, у зв`язку з чим наголошує на незаконності прийнятого відповідачем акту, який оскаржується.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
5.          Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016, у задоволенні позову відмовлено.
6.          Приймаючи таку постанову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оспорюване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень - органу місцевого самоврядування, прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України й відповідає критеріям, які встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції, чинній станом на день ухвалення у цій справі судового рішення по суті спору, а відтак прав ОСОБА_1 не порушує.
7.          При цьому, оцінюючи доводи позивача стосовно порушення визначеної законодавством процедури видачі й оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди, а також порядку її розміщення, в тому числі щодо недотримання пожежних, будівельних та санітарних норм і правил тощо, суди попередніх інстанції зауважили, що такі аргументи виходять за межі даного спору, оскільки спірний додаток лише визначає перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова і не торкається порушених ОСОБА_1 питань, які, до того ж, не охоплюються предметом доказування у цій справі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.08.2015 позивач та інші мешканці будинку АДРЕСА_1 звернулися зі скаргою до Львівського міського голови щодо вжиття заходів по демонтажу торгового павільйону площею 30 кв. м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
10.          У відповідь на дану скаргу, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради листом №33-зв-1167 від 01.09.2015 повідомила про те, що вказана тимчасова споруда увійшла в перспективну схему розміщення ТС як частина комплексної програми благоустрою території міста згідно ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у     тимчасових спорудах м. Львова». Ця ТС встановлена ТОВ «Р.Д.» на підставі дозвільних документів та відповідно до погодженого паспорту прив`язки ТС від 22.07.2015.
11.          Крім цього, судовим розглядом цієї справи установлено, що ухвалою Львівської міської ради №4527 вирішено: 1) Здійснити заміну власників тимчасових споруд згідно з додатком 1-ЗМ та врахувати ці зміни власників у додатках 2Р-З, 2Р-К, 1П до цієї ухвали; 2) Вважати договори оренди землі або договори оренди конструктивних елементів благоустрою попередніх користувачів, зазначених у графі 3 додатка 1-ЗМ, такими, що втратили чинність; 3) Управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування продовжити на 2 роки до 30.12.2016 договори оренди землі для розміщення тимчасових споруд, перелічених у додатку 2Р-З, та укласти додаткові угоди; 4) Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики укласти та продовжити договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд терміном їх закінчення до 30.12.2016 згідно з додатками 2Р-К, 1П; 5) Суб`єктам підприємницької діяльності, переліченим у додатках 2Р-З, 2Р-К, до 30.09.2015 привести всю необхідну документацію на розміщення тимчасових споруд у відповідність до чинного законодавства України; 6) Встановити мораторій на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у м. Львові новими тимчасовими спорудами терміном до 30.12.2015.
12.          Додаток 2Р-К до вказаної вище ухвали №4527 містить Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в м. Львові, у тому числі в Личаківському районі м. Львова.
13.          Судами попередніх інстанцій встановлено й те, що Технічні умови на встановлення розглядуваної тимчасової споруди у АДРЕСА_2, площею 30 кв.м., оформлялись суб`єктом господарювання - ТОВ «Р.Д» ще у вересні 2014.
14.          Тимчасова споруда у АДРЕСА_2, площею 30 кв.м., станом на час звернення позивача до суду із даним позовом, була уже фактично встановлена і здійснювала господарську діяльність. На цю ТС 22.07.2015 було видано паспорт прив`язки №7, а 09.02.2016 видано новий паспорт прив`язки №78.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
15.          Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована, з поміж іншого, тим, що, як випливає з приписів статті 28 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), а також положень Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (далі - Порядок №244), до повноважень органів місцевого самоврядування не входить встановлення порядків та правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, за винятком випадків проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк їх проведення.
16.          Однак, як наголошує позивач, у паспорті прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, яка значиться у спірному додатку за порядковим номером « 36» і внесена до нього саме як нова тимчасова споруда, зазначено, що такий виданий на підставі ухвали Львівської міської ради №4527.
17.          Такі обставини і положення законодавства, як вважає позивач, залишились поза увагою судів попередніх інстанцій, які, на його переконання, не надали їм належної правової оцінки та, як наслідок, дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.
18.          Посилається скаржник й на те, що суди, вирішуючи цей спір, не надали оцінки усім його аргументам, висловленим у позовній заяві, а також не врахували їх під час розгляду справи, з огляду на що, ухвалені ними рішення не можна визнати законними та обґрунтованими.
19.          У поданих до суду запереченнях на касаційну скаргу представник Товариства просить залишити таку без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, позаяк вважає, що останні ухвалені відповідно до закону, а доводи, наведені скаржником, є безпідставними й висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20.          Частинами другою, четвертою Закону №3038-VI (в редакції, чинній станом на час затвердження відповідачем спірного додатку до ухвали №4527) встановлено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. 
21.          Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. 
22.          Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
23.          Відповідно до вищевказаної правової норми Закону №3038-VI затверджено Порядок №244 визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (пункт 1.1 цього Порядку).
24.          У розумінні пункту 1.5 Порядку №244 комплексна схема розміщення ТС в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою.
25.          Згідно з пунктами 2.1, 2.2 цього ж Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).
26.          Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
27.          За змістом пунктів 2.6, 2.7, 2.12 Порядку №244 для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
28.          У даному випадку суди встановили, що паспорт прив`язки на тимчасову споруду, зазначену під порядковим номером 36 у спірному додатку, виданий ТОВ «Р.Д.» 22.07.2015 Управлінням архітектури на підставі рішення виконавчого комітету від 16.11.2012 №219, тобто уповноваженим на це органом, при цьому, такий документ оформлений у відповідності з вимогами Порядку №244.
29.          В свою чергу, у тексті паспорту прив`язки ухвала Львівської міської ради №4527 згадується лише як один з документів, який було враховано при вирішенні питання про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди, що не суперечить відповідним положенням Закону №3038-VI та Порядку №244.
30.          Відтак, на переконання колегії суддів, суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги твердження позивача про те, що дозвільна документація на вказану вище тимчасову споруду оформлена з порушенням вимог законодавства, а тому внесена до спірного додатку протиправно.
31.          Надаючи оцінку доводам касаційної скарги про порушення відповідачем пункту 6 ухвали Львівської міської ради №4527 стосовно встановлення мораторію на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у м. Львові новими тимчасовими спорудами терміном до 30.12.2015, то з цього приводу Верховний Суд зазначає, що спірний додаток, в оскаржуваний позивачем частині, жодних змін і доповнень до вказаної вище Комплексної схеми не вносить, а лише визначає перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, вже розміщених на території Галицького району міста Львова, з урахуванням зміни їх власників.
32.          Не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і доводи скаржника стосовно відсутності у відповідача повноважень на встановлення порядків та правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, оскільки ухвалою Львівської міської ради №4527, яка, при цьому, оскаржується позивачем лише в окремій частині додатку до неї, вищевказаних питань не вирішувалось, натомість, дія цього акту органу місцевого самоврядування спрямована на упорядкування певних договірних правовідносин (оренди землі або оренди конструктивних елементів благоустрою) у зв`язку із зміною власників тимчасових споруд.
33.          Колегія суддів вважає за необхідне відзначити й те, що посилання позивача на недотримання правил пожежної безпеки, будівельних і санітарних норм при розміщенні тимчасової споруди, про яку іде мова у спірному додатку, виходять за межі спірних правовідносин і не охоплюються предметом доказування, оскільки перебуває за рамками правового впливу оспорюваної ОСОБА_1 частини акту органу місцевого самоврядування, який, як вже зазначалось вище, лише визначає перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
34.          Ураховуючи викладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів та вимог касаційної скарги, повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 КАС України, не виявив неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та/або порушень норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, які ухвалені відповідно до закону.
35.          Судами попередніх інстанцій ретельно проаналізовані викладені позивачем мотиви та їм надано належну правову оцінку в контексті вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, повно і всебічно встановлені обставини цієї справи.
36.          Наведені ж у касаційній скарзі аргументи таких висновків судів не спростовують і не містять належних і обґрунтованих міркувань, які б давали підстави стверджувати про протиправність спірного додатку в оскаржуваній ОСОБА_1 частині.
37.          Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 350, 355, 356  КАС України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016 - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Коваленко
Судді:                                                                                                                                                                          Я.О. Берназюк
                                                                                                                                                                                                      І.В. Желєзний