Номер провадження: 22-ц/813/3909/20 
Номер справи місцевого суду: 505/3995/13-ц
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвоката Радченко Вікторії Юріївни на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                                         В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у зв`язку з їх втратою.
Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвокат Радченко Вікторія Юріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року та задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу дублікатів виконавчих листів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
До судового засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, будь-яких клопотань не надсилали. 
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Вказана цивільна справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, учасники справи мали реальну можливість реалізувати свої процесуальні права з доведенням своєї позиції по справі.
Апелянтом всі необхідні доводи на його власний розсуд зазначені в апеляційній скарзі. 
Виходячи з вищевказаного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено річний строк звернення до суду, а питання про поновлення строку не ставиться.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2013 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 241,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати у розмірі 782,42 грн., тобто по 391,21 грн. з кожного.
       Рішення набрало законної сили 25 січня 2014 року.
       19 березня 2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчі листи (а.с.154-155).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становив один рік.
       Як вбачається з витягу про виконавче провадження, 27.01.2015 року головним державним виконавцем Подільського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чубаковою Мариною Володимирівною відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, виданим Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 79 415,43 грн.
       24 червня 2016 року головним державним виконавцем Подільського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чубаковою Мариною Володимирівною повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року (у разі коли боржник чи майно боржника, розшук якого здійснювався, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку).
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:
1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;
2) частковим виконанням рішення боржником;
3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. 
       Відповідно до акту складеного діловодом ТОВ «ВЛ Групп» ОСОБА_3 , головними юрисконсультами ТОВ «ВЛ Групп» Костюченко М.І., ОСОБА_4 від 07 березня 2019 року перевіркою оригіналів матеріалів кредитної справи № 62-02/484 щодо позичальника ОСОБА_1 переданих ТОВ «ВЛ ГРУПП» з метою належного виконання умов договору про стягнення заборгованості № КА20/КІ від 01.08.2017 року, встановлено факт відсутності у ній оригіналів виконавчих листів № 505/3995/13-ц виданих на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2013 року (а.с.200), у зв`язку з чим представник ТОВ «Кредитні ініціативи» 24.01.2019 року звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа (а.с.165-173).
Пунктом 17.4 розділу ХІІІПерехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Колегія суддів звертає увагу, що у разі, коли особа ставить питання про видачу дубліката виконавчого документа через його втрату, вона повинна довести, за яких обставин виконавчий документ був втрачений, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя” стягувач, який пропустив строк пред”явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.
       Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. 
       З матеріалів справи вбачається, що заявником пропущено річний строк звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу. Виконавчий лист повернуто стягувачеві 24.06.2016 року, а із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, стягувач звернувся перший раз 24 січня 2019 року, що підтверджується штампелем на конверті а.с.173., тобто більше ніж через 2,5 роки. При цьому, питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, звертаючись з такою заявою в-перше 24.01.2019 року (а.с.165-173) та друге 22.04.2019 року (а.с.195-205), заявник не ставить.
       Доводи апеляційної скарги, що стягувачем не пропущено строк, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання відтепер збільшено до 3-х років, не спростовують правильність висновків суду з огляду на наступне.
       Так, дійсно 05.10.2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII та відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень цього Закону строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.2016 р. збільшився до 3 років.
       Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.
       Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
       Проте, положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою збільшено строк пред"явлення виконавчого листа до виконання, не застосовуються на повторне пред`явлення стягувачем виконавчих листів для виконання.
       Положення Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред"явлені виконавцеві вперше.
       Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року по справі № 409/4751/12.
       В даному випадку, виконавчий документ вже пред`являвся стягувачем до виконання 27.01.2015 року до набрання чинності новим ЗУ "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред"явлення виконавчого документа до виконання та був повернутий 24.06.2016 року виконавцем на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року (у разі коли боржник чи майно боржника, розшук якого здійснювався, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку).
Тому положення п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року на дані правовідносини не розповсюджується.
За таких обставин, звернення 24 січня 2019 року стягувача із заявою про видачу дубліката виконавчого документа з дня повернення 24 червня 2016 року державним виконавцем виконавчого документа стягувачеві, відбулося поза межами строку, встановленого п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року (1 рік).
Крім того, як зазначалося вище, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» вже звертався до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів (24.01.2019 року) та ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 року у задоволенні цією заяви представнику було відмовлено у зв`язку зі зверненням поза межами строку та не наданням заяви про поновлення строку.
Приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.
Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Саме такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного суду від 21.08.2019 року у справі № № 2-836/11.  
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, а наведені доводи в апеляційній скарзі правильність висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвоката Радченко Вікторії Юріївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12.06.2020 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе
Судді:                 А.П. Заїкін
                                                                       С.О. Погорєлова