ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2020 року      
           
м. Харків

Справа № 621/1619/19
Провадження № 22-ц/818/1256/20 
Категорія: трудові    

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,
суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою 
Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року у складі судді Овдієнко В. В.

у справі № 621/1619/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, про зобов`язання вчинити певні дії, - 

встановив:

14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, в якому просив зобов`язати відповідача видати йому довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зразок якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644.

В обгрунтування позову зазначив, що він, є ліквідатором ЧАЄС І категорії, інвалідом ІІ групи. Під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи отримав посилену дозу іонізуючого опромінення. Згідно з експертним висновком № 13017, виданим 20.10.2011 Харківською регіональною міжвідомчою експертною комісією на засіданні №574 від 19.10.2011, у нього виявлено захворювання, пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. 
Маючи необхідні документи для отримання довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зразок якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644, він у квітні 2019 року звернувся до відповідача із заявою про отримання вказаної довідки, але у середині травня 2019 року ним отримано відповідь, в якій зазначено, що копії документів, що ним надані є лише часткою від повного переліку документів, які необхідні для видачі довідки про заробітну плату, а копії наданих документів не мають таких показників як: заробітна плата в зоні відчуження, дні роботи в зоні відчуження (дні відрядження), тривалість робочого дня, копія документа, який ним наданий та вказаний як "Табель" не відповідає вимогам Додатку №4 затвердженого Наказом Держкомстату України 05.12.2008 № 489 та Положенню про облік робочого часу, та напевно є журналом обліку відряджень.

Вважав такі дії відповідача неправомірними, враховуючи таке:

21 травня 1986 року під час роботи на підприємстві відповідача (посада: "бульдозерист") його було направлено у відрядження до Будівельно-монтажного тресту по будівництву атомних електростанцій "Південатоменергобуд" "Южатомэнергострой" управління механізації будівельних робіт м. Вишгород Київської області, де він виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримавши значну дозу опромінення.

Термін відрядження становив з 21.05.1986 по 20.06.1986 року (30 днів), а безпосередньо у зоні відчуження він знаходився з 21.05.1986 по 17.06.1986 року.

Крім того, довідкою від 24.07.1997, яка видана відповідачем, підтверджено, що згідно даних його особового рахунку за червень 1986 року, йому була здійснена виплата за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в п`ятикратному розмірі його годинної тарифної ставки - 968,40 коп.

Розрахунковим листом, що виданий відповідачем, за червень 1986 року підтверджений факт здійснення йому виплат за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в п`ятикратному розмірі його годинної тарифної ставки - 968,40 коп.

Вказані вище документи, разом з іншими, що підтверджують аналогічні обставини, були надані ним відповідачу, але у видачі запитуваної довідки йому відмовлено, хоча елементарні арифметичні розрахунки та детальний аналіз цих документів могли дати позитивний висновок для видачі довідки.

Він надав відповідачу і дані щодо розміру його заробітної плати, і дані щодо кількості днів відрядження та кількості днів роботи в зоні відчуження, дані щодо кратності та інші необхідні дані.

Вважав, що вказаних документів було цілком достатньо для видачі йому запитуваної довідки, але відповідач протиправно поставив у залежність від нього існування документів, які мають зберігатися саме на підприємстві.

Ненадання відповідачем довідки встановленого зразка, порушує його право на належне пенсійне забезпечення, підвищений рівень соціального захисту, гарантований законом, перешкоджає реалізації його прав.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Суд вирішив: Зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції видати довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зразок якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 12 жовтня 2012 року №644. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 768 грн 40коп.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції просить рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, безпідставним та таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що Типовим положенням «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 866 ( п. 8) визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу довідки про заробітну плату працівника. Однак позивачем до матеріалів справи були надані копії документів, з яких неможливо встановити обов`язкові для оформлення довідки відомості, зокрема з наданих документів неможливо встановити дні виїзду позивача на об`єкти ( в населені пункти) зони відчуження.

Єдиним документом, який свідчить про роботу позивача у зоні відчуження, є довідка б/н від 09.06.1986 видана будівельно-монтажним трестом з будування атомних електростанцій «Південатоменергобуд» Управління механізації будівельних робіт, відповідно до якої позивач відпрацював за підсумковим обліком робочого часу вахтовим методом на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у ІІІ зоні небезпеки 240 годин у період з 22.05.1986 по 16.06.1986. Однак цієї інформації недостатньо для належного оформлення довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження, оскільки неможливо встановити дні виїзду позивача на об`єкти ( в населені пункти) зони відчуження.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач знаходився у відрядженні у місті Вишгород Київської області, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР « Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чернобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106а не відноситься до населених пунктів зони відчуження.

Крім того в матеріалах справи міститься довідка Приватного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація», яке є правонаступником будівельно-монтажним трестом з будування атомних електростанцій «Південатоменергобуд» Управління механіз будівельних робіт, в якій зазначено, що Позивач знаходився у відрядженні на ЧАЄС в період з 21.05.1986 по 10.06.1986, що не відповідає тим документам, що надані ОСОБА_1 для видачі довідки про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження .
Зазначає, що не маючи в наявності належних та достатніх доказів про дні виїзду ОСОБА_2 у зону відчуження та враховуючи суттєві розбіжності у визначенні загального періоду знаходження у відрядженні, видати запитувану позивачем довідку не вбачається за можливе. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, що передбачено нормою ст. 49 КЗпП України, що довідка про заробітну плату (дохід) особі видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, невидача запитуваної довідки породжує у позивача невизначеність щодо можливості в подальшому реалізувати право отримання належного йому розміру пенсійного забезпечення. суд правильно критично оцінив посилання відповідача щодо неможливості надати позивачу довідку про заробітну плату і дійшов висновку, що відповідачем протиправно не видано довідку про заробітну плату, яка необхідна для обчислення пенсії, оскільки це створює штучні перешкоди для позивача та порушує його права та охоронювані законом інтереси, постановлене судом рішення ґрунтується на засадах законності, є справедливим та узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що знайшла своє відображення в ухвалі суду від 08.09.2015 року у справі №761/14725/13-а.

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч.ч. 4-6 ст.19, ст.ст.274, 353, 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав. 

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем протиправно не видано довідку про заробітну плату, яка необхідна для обчислення пенсії, оскільки це створює штучні перешкоди для позивача та порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й  обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів, виходячи з наступного. 

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 працював на Зміївській ГРЄС з 22 червня 1984 року по 01 січня 1990 року ( а.с. 18).

Згідно наказу по Зміївській ГРЄС «Харківобленерго» "" № 451 від 22.05.1986 ОСОБА_1 був відряджений до Чорнобильської АЕС для відновлювальних робіт на 31 день з 21.05.1986 по 20.06.1986 (а. с. 15).

Згідно довідки Зміївської ГРЄС від 03 березня 1993 року, ОСОБА_1 був направлений у відрядження на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЄС з 21 травня по 17 червня 1986 року, де проробив 240 годин в третій ( кілометровій) зоні,оплата праці за відпрацьований час здійснена по тарифу в п`ятикратному розмірі.( а.с. 14).

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, є інвалідом 2 групи, його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями відповідних посвідчень, довідки до акта огляду МСЕК, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, експертним висновком Харківської міжвідомчої експертної комісії від 19.10.2011 (а.с. 7-10).

Згідно довідки Будівельно-монтажного тресту по будівництву атомних електростанцій "Південатоменергобуд" ("Южатомэнергострой") управління механізації будівельних робіт (м.Вишгород Київської області) від 09.07.1986 ОСОБА_1 відпрацював за підсумковим обліком робочого часу вахтовим методом на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в ІІІ зоні небезпеки 240 годин з 22.05.1986 по 16.06.1986 року (а. с. 11).

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з заявою щодо надання довідки про заробітну плату за період перебування його в зоні відчуження. 

Листом від 10 травня 2019 року ПАТ «Центенерго» в особі Зміївської ТЕС повідомила ОСОБА_1 про відмову в задоволенні його заяви від 08.04.2019, оскільки копії наданих ним документів є лише часткою від повного переліку документів, які необхідні для видачі довідки про заробітну плату для призначення пенсії згідно наказу Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 № 644. Копії документів, що ним надані не мають таких показників як: заробітна плата в зоні відчуження, дні роботи в зоні відчуження (дні відрядження), тривалість робочого дня. Копія документу який наданий та вказаний як "Табель" не відповідає вимогам Додатку № 4 затвердженого Наказом Держкомстату України 05.12.2008 № 489 та Положенню про облік робочого часу, та напевно є журналом обліку відряджень" (а. с. 24).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 70 вказаного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці.
Також, оскільки ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-і, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що обов`язковою умовою для надання довідки про заробітну плату є підтвердження нарахування та виплати такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. 

Таким чином Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станціїпорушило право позивача на отримання довідки.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що Типовим положенням «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 866
( п. 8) визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу довідки про заробітну плату працівника. Однак позивачем до матеріалів справи були надані копії документів, з яких неможливо встановити обов`язкові для оформлення довідки відомості, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. N 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках» затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках ( далі Типове положення).

Згідно пункту 1 Типового положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Відповідно до пунктів8 та 14 Типового положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника. Центральна комісія розглядає звернення регіональної комісії щодо незгоди заявника з її рішенням.

Також пунктом 8 Типового положення визначено перелік документів та вимоги для їх оформлення, які подаються заявником до заяви про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

Таким чином, обов`язок заявника надати копії документів, на підставі яких вирішується питання щодо надання довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, передбачено тільки у тому разі, коли підприємство, установу або організацію , на якій працював запитувач ліквідовано без правонаступника.

Доводи апеляційної скарги зводяться до невірного тлумачення норм матеріального права.
Судом першої інстанції у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 374 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, апеляційна скарга залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Колегія суддів, встановивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станціїзалишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М.Хорошевський

В.Б. Яцина